ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/2095/20

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кузнецова В.О.,                 
суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,
секретар судового засідання Крицька Я.Б.
           розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариствп "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020 (дата підписання рішення 03.08.2020, суддя Загинайко Т.В.) у справі 
за позовом акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м.Нікополь Дніпропетровської області
до акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро
про стягнення 1 175 440,30 грн           
ВСТАНОВИВ:
             І. Короткий зміст і підстави позовних вимог
          Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Придніпровська залізниця" 1 175 440,30 грн - штрафу за несвоєчасну доставку вантажів.
          Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором в частині своєчасної доставки вантажів.
            ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020 у даній справі в задоволенні клопотання акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про зменшення суми штрафу - відмовлено. Позов акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"  про стягнення 1 175 440,30 грн задоволено. Стягнуто з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро на користь акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ"  1    175    440,30 грн - штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 17    631,50 грн - витрат по сплаті судового збору. 
          Рішення місцевого господарського суду умотивовано посиланням на те, що вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.
          Місцевий суд розглянув клопотання відповідача про зменшення заявленої позивачем суми штрафу на 50% в порядку частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та зважаючи на заперечення позивача проти вимог відповідача і виходячи з фактичних обставин справи не вбачав правових підстав для зменшення суми штрафних санкцій, що підлягають до стягнення з відповідача за результатами розгляду спору по суті.
            ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи
            3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах позивача в частині стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 1 175 440,30 грн відмовити.
          Аргументуючи свою правову позицію скаржник посилається на те, що позовна заява не містить доводів про наявність у позивача збитків внаслідок прострочення в доставці вантажу, AT «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» просить суд зменшити розмір заявленого штрафу до 50 %.
          Істотною у даному випадку, на думку відповідача, є та обставина, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (зі змінами станом на 04.04.2020) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2 установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин.
          На виконання постанови Кабінету Міністрів України №215 Укрзалізниця, починаючи з 18 березня, тимчасово припинила перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та далекому) у зв`язку з карантином, спричиненим спалахом гострої респіраторної хвороби COVID-19 до прийняття окремого рішення уряду.
          За період карантину Укрзалізниця зазнала значних матеріальних втрат.
          Заявник апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції в порушення ч.2 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, не враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.120.2019 у справі №904/104/19, в якій вказано, що Придніпровська залізниця внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Зазначений перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.
            3.2 Доводи інших учасників справи
         Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду залишити без змін.
          Позивач стверджує, що оскаржуване рішення суду прийнято у повній відповідності до норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, ст. 116 Статуту залізниць України, якою встановлені у відсотковому відношенні від провізної плати розміри штрафу в залежності від строку порушення зобов`язання залізниці зі своєчасної доставки вантажів.   
          Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, позивач зазначає, що  становище, спричинене тяжкою економічною ситуацією в країні, не є підставою для зменшення розміру неустойки, оскільки тяжка економічна ситуація в країні носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Так, складна ситуація у промисловій сфері, зокрема, в металургії, негативно впливають і на результати господарської діяльності AT «Нікопольський завод феросплавів».
          Посилання відповідача на те, що залізницю включено до переліку підприємств, які мають істотне стратегічне значення для економіки та безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83, не є тією достатньою обставиною, що надає відповідачеві право порушувати свої прямі зобов`язання зі своєчасної доставки вантажів, а суду на зменшення розміру неустойки. При цьому, організаційна форма підприємства відповідача, в даному випадку засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України, не впливає на те, що відповідач є таким самим учасником господарських відносин та суб`єктом господарювання, як і позивача на нього, відповідно, розповсюджуються ті самі норми права, що регулюють спірні відносини, зокрема вимоги Статуту залізниць.
             ІV. Апеляційне провадження
             4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді
          Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2020 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді  Чередко А.Є., Мороз В.Ф
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020; призначено справу до розгляду на 14.09.2020.
           14.09.2020 у судове засідання з`явився представник позивача, який надав відповідні пояснення. 
          Відповідач не забезпечив у судове засідання явку повноваженого представника, у поданому клопотанні просить розгляд справи відкласти з посиланням на те, що на період карантину, викликаного розповсюдженням вірусу COVID-19, у регіональних філіях, філіях АТ "Укрзалізниця" та їх підрозділах запроваджено режим простою з причин, що не залежать від працівника, з чотириденним робочим тижнем (вихідний - понеділок). 
    Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено право кожного на судовий розгляд його справи упродовж розумного строку.
    У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України також закріплено розумність строків розгляду справи судом як одну з основних засад (принципів) господарського судочинства.
      Частинами 11,12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
      У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 зазначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
      У разі відкладення розгляду справи за відсутності достатніх підстав, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.    
       Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі « В`ячеслав Корчагін проти Росії»,  явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони,
          Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що період карантину, викликаного розповсюдженням вірусу COVID-19, у регіональних філіях, філіях АТ "Укрзалізниця" та їх підрозділах запроваджено режим простою з причин, що не залежать від працівника, з чотириденним робочим тижнем (вихідний день - понеділок), оскільки, у даному випадку, представництво інтересів відповідача на підставі довіреності здійснює адвокат Костриба Т.В.,   яка не позбавлена можливості прийняти участь у судовому    засіданні.    Жодних поважних причин    неможливості такої участі, представником    суду не надано.
          З урахуванням наведеного, колегія суддів відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.
              14.09.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови. 
            4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами
У листопаді 2019 року акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на адресу позивача - акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" здійснювалось перевезення вантажів (руда марганцева, кокс).
Вказані перевезення оформлені наступними залізничними накладними: №№ 41304247, 41304254, 41304262, 41304270, 41304288, 41380148, 41380155, 41380163, 41396813, 41396821, 41405259, 41405275, 41405283, 41551946, 41552092, 41627159, 41627167, 41627175, 41627183, 41627191, 41627209, 41627217, 41627225, 41627357, 41655671, 41378134, 41378142, 41378159, 41378167, 41584343, 41584350, 41593815, 41593823, 41593831, 41593849, 41593856, 41593864, 41593872, 41593898, 41593906, 41640475, 41640509, 41640517, 41546748, 41546755, 41584277, 41584293, 41584319, 41584327, 41584335, 41656893, 41656901, 41656919, 41656927, 41656935, 41656943, 41689449, 41689456, 41695156, 41695164, 41695172, 41695180, 41695198, 41695206, 41695214, 41695222, 41778317, 41778325, 41802117, 41802125, 41802133, 41802141, 41802158, 41802166, 41689464, 41689498, 41691759, 41691767, 41691775, 41691783, 41691791, 41691809, 41691817, 41691825, 41691833, 41695230, 41695248, 41695255, 41695263, 41695271, 41695289, 41695313, 41695321, 41695347, 41761081, 41761099, 41761107, 41761115, 41761123, 41761131, 41761149, 41761156, 41761164, 41802182, 41802216, 41802224, 41802273, 41861709, 41656877, 41689431, 41912890, 41912908, 41912924, 41912932, 41912940, 41912874, 41912882, 41985193, 41985219, 41985227, 41985235, 42065516, 42065698, 42065987, 41861675, 41887126, 41887142, 41924028, 41924036, 41924044, 41952607, 41952615, 41952623, 41952631, 41952649, 41974163, 41985201, 41802232, 41802240, 41802257, 41802265, 41802281, 41802299, 41886482, 41886490, 41886508, 41886516, 41952656, 42005132, 42005140, 42166769, 42166777, 41281866, 41281874, 41281882, 41281890, 41281908, 41281916, 41345398, 41345406, 41405234, 41405242, 41560756, 41560764, 41560772, 41560780, 41560798, 41560806, 41560814, 41560822, 41584376, 41695297, 41695305, 41695339, 41695354, 41695362, 41747585, 41747593, 41747601, 41747619, 41747635, 41747643, 41747650, 41802174, 41802190, 41844192, 41887134, 41912858, 41912866, 41861733, 41861758, 41861766, 41861774, 41861782, 42095141, 42188813, 42188821, 42188839, 42188847, 42188854, 42280073, 42280081, 42005090, 42005108, 42005116, 42005124, 42218792, 42218800, 42218818, 42218826, 41985128, 41985136, 41985151, 41985169, 42005074, 42074823, 42095133, 42095158, 42095166, 42218859, 42280099, 42280107, 42280115, 42298489, 41952664, 41952672, 41952680, 41952706, 41952714, 41952722, 42218743, 42218750, 42218768, 42218834, 42218842, 42310896, 42310904, 42310920, 42310938, 41985144, 42310912, 42311050, 42312249.
Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на кожній зі спірних залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу) та не спростовується відповідачем.
На підставі статті 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у листопаді 2019 року у розмірі 1 175  440,30 грн. 
Відповідач у добровільному порядку штраф не сплатив, що і стало причиною спору.
            4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі
          Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України                                                                             визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
            Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
          Предметом спору у даній справі є питання наявності чи відсутності підстав для стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.
           Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.  Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
          За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.
          Частинами першою, другою статті 307 Господарського кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу перевізник зобов`язується доставити ввірений йому вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений строк та видати його вантажоодержувачу, а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.
            Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.
           Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
           Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
          Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
          Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
          Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
          Пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила) передбачено, що терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 Правил у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюються виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.
          Відповідно до пункту 1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.
          Згідно з пунктом 2.1 Правил обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.
          Пунктом 2.4 Правил передбачено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.
          Відповідно до пункту 2.9 Правил про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.
          Згідно з пунктом 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
          Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 2) 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.
          Тобто встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.
          Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що за залізничними накладними  №№ 41304247, 41304254, 41304262, 41304270, 41304288, 41380148, 41380155, 41380163, 41396813, 41396821, 41405259, 41405275, 41405283, 41551946, 41552092, 41627159, 41627167, 41627175, 41627183, 41627191, 41627209, 41627217, 41627225, 41627357, 41655671, 41378134, 41378142, 41378159, 41378167, 41584343, 41584350, 41593815, 41593823, 41593831, 41593849, 41593856, 41593864, 41593872, 41593898, 41593906, 41640475, 41640509, 41640517, 41546748, 41546755, 41584277, 41584293, 41584319, 41584327, 41584335, 41656893, 41656901, 41656919, 41656927, 41656935, 41656943, 41689449, 41689456, 41695156, 41695164, 41695172, 41695180, 41695198, 41695206, 41695214, 41695222, 41778317, 41778325, 41802117, 41802125, 41802133, 41802141, 41802158, 41802166, 41689464, 41689498, 41691759, 41691767, 41691775, 41691783, 41691791, 41691809, 41691817, 41691825, 41691833, 41695230, 41695248, 41695255, 41695263, 41695271, 41695289, 41695313, 41695321, 41695347, 41761081, 41761099, 41761107, 41761115, 41761123, 41761131, 41761149, 41761156, 41761164, 41802182, 41802216, 41802224, 41802273, 41861709, 41656877, 41689431, 41912890, 41912908, 41912924, 41912932, 41912940, 41912874, 41912882, 41985193, 41985219, 41985227, 41985235, 42065516, 42065698, 42065987, 41861675, 41887126, 41887142, 41924028, 41924036, 41924044, 41952607, 41952615, 41952623, 41952631, 41952649, 41974163, 41985201, 41802232, 41802240, 41802257, 41802265, 41802281, 41802299, 41886482, 41886490, 41886508, 41886516, 41952656, 42005132, 42005140, 42166769, 42166777, 41281866, 41281874, 41281882, 41281890, 41281908, 41281916, 41345398, 41345406, 41405234, 41405242, 41560756, 41560764, 41560772, 41560780, 41560798, 41560806, 41560814, 41560822, 41584376, 41695297, 41695305, 41695339, 41695354, 41695362, 41747585, 41747593, 41747601, 41747619, 41747635, 41747643, 41747650, 41802174, 41802190, 41844192, 41887134, 41912858, 41912866, 41861733, 41861758, 41861766, 41861774, 41861782, 42095141, 42188813, 42188821, 42188839, 42188847, 42188854, 42280073, 42280081, 42005090, 42005108, 42005116, 42005124, 42218792, 42218800, 42218818, 42218826, 41985128, 41985136, 41985151, 41985169, 42005074, 42074823, 42095133, 42095158, 42095166, 42218859, 42280099, 42280107, 42280115, 42298489, 41952664, 41952672, 41952680, 41952706, 41952714, 41952722, 42218743, 42218750, 42218768, 42218834, 42218842, 42310896, 42310904, 42310920, 42310938, 41985144, 42310912, 42311050, 42312249 вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначено відповідно до ст.41 Статуту залізниць України та Правил обчислення терміну доставки вантажу.
          Зазначене стало підставою для нарахування позивачем відповідачу-перевізнику штрафу в розмірі 1 175 440,30 грн в порядку пункту 116 Статуту залізниць та його заявлення як позовних вимог у даній справі.
          Відповідач проти розміру нарахованого позивач штрафу не заперечує, водночас, у поданому клопотанні просив суд першої інстанції зменшити розмір штрафу на 50%.
          За приписами ст. 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
          Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
          При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
    Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
       При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а не обов`язком, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
          Надавши оцінку поданим відповідачем доказам на підтвердження наявності підстав для зменшення неустойки, суд першої інстанції зазначив, що посилання відповідача як на істотну обставину, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (зі змінами станом 04.04.2020) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин; за період карантину АТ "Укрзалізниця" зазнала матеріальних втрат; незважаючи на скрутне становище, залізниця продовжує своєчасно виконувати розрахунки по заробітній платі та податків і зборів, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки. 
Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України,  ст. 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.
          З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відхилення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки відповідачем не доведено наявності обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість зменшити розмір стягуваного штрафу.
Посилання скаржника на обставини, встановлені постановою Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №904/104/19, як такі, що не підлягають доказуванню відповідно до приписів ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, судом не приймається до уваги.
Так, частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Приймаючи до уваги, що акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" не було учасником провадження у справі №904/104/19, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, встановлені судом у даній справі не мають преюдиційного значення, а встановлені у ньому обставини підлягають доказуванню в загальному порядку.
Посилання скаржника у апеляційній скарзі на судові рішення у справах №905/3376/16, №904/688/16, 910/15430/16, 904/9947/16, у яких суди дійшли висновку про наявність підстав для зменшення суми штрафу не приймаються до уваги колегією суддів, з огляду на те, що правові висновки у тих справах не доводять наявності неоднакового застосування судом норм матеріального права, а свідчать лише про наявність у наведених справах інших істотних обставин в залежності від підтвердження яких належними доказами  були постановлені відповідні судові рішення.
   4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги
          Аргументи відповідача, зазначені в апеляційній скарзі, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки вони спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, і не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.
            4.5 Розподіл судових витрат                                                                                                                                                                                                                                                                                              
          Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
           Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          У задоволенні апеляційної скарги акціонерного товариствп "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" відмовити.
          Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020 у справі №904/2095/20 залишити без змін.
          Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

                 Постанова складена у повному обсязі 21.09.2020.

                  Головуючий суддя                                                                        В.О.Кузнецов

                  Судді                                                                                                  А.Є.Чередко                                                                                                                                                          
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                         В.Ф.Мороз