ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/6336/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б., 
за участю  секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,
представників учасників справи:
позивача -  Хруленко М.В.,
відповідача -  Зайченко Ю.В.,
третьої особи - не з`явився
розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг
на рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2019 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2020
за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра"
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг
про визнання недостовірної інформації, спростування інформації та відшкодування шкоди у розмірі 1   000   000,00   грн.,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна казначейська служба України.

У зв`язку з відпусткою судді Малашенкової Т.М. склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.06.2020, який наявний в матеріалах справи. 

Історія справи 

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" (далі - Компанія, позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Комісія, відповідач) про:

- визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Компанії інформацію, розміщену Комісією у мережі інтернет за посиланням https://www.nfp.gov.ua/ua/Zupynennia-obmezhennia-diialnosti-finansovykh-ustanov.html "Зупинення, обмеження діяльності фінансових установ", в частині включення приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" (нове найменування приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра") до переліку фінансових установ, щодо якої застосовано захід впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності;

- визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Компанії інформацію, розміщену Комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у мережі інтернет за посиланням https://www.nfp.gov.ua/ua/Pro-skarhy-na-finansovi-ustanovy/27330.html, в частині включення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" (нове найменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра") до таблиці № 2 "Інформація про страхові компанії, у яких анульовані (відкликані) ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг, та/або страхові компанії, виключені з Державного реєстру фінансових установ, на дії яких надходили звернення";

        - зобов`язання Комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, спростувати вказану інформацію шляхом розміщення на головній сторінці офіційного веб-сайту Нацкомфінпослуг https://www.nfp.gov.ua/офіційного повідомлення та стягнення шкоди в розмірі 1 000 000, 00 грн., завданої діловій репутації позивача.    

2. Позов обґрунтовано таким: відповідачем 29.06.2017 прийнято два окремі розпорядження №2962 та №2963, якими (фактично - двічі) анульовано всі ліцензії на здійснення страхової діяльності, що мав позивач. 

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017 у справі №826/11254/17 визнано протиправним та скасовано розпорядження Комісії (відповідач у даній справі) від 29.06.2017 №2962 "Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Саламандра-Україна".

4. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №826/11322/17 визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, (відповідач у даній справі) від 29.06.2017 №2963 "Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Саламандра-Україна". Резолютивна частина рішення залишена судом апеляційної інстанції без змін.

5. Відповідач з червня 2017 по 28.05.2019 року на офіційному інтернет-сайті розміщував недостовірну інформацію про позивача як про компанію, щодо якої видано розпорядження про анулювання ліцензії; поширення щодо позивача такої інформації   порушує його немайнові права та наносить шкоду його діловій репутації, яку (шкоду) позивач оцінив у 1 000 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

6. Рішенням господарського суду міста Києва від 17.09.2019 (суддя Кирилюк Т.Ю.) позовні вимоги Компанії задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Компанії, інформацію, розміщену Комісією у мережі інтернет за посиланням https://www.nfp.gov.ua/ua/Zupynennia-obmezhennia-diialnosti-finansovykh-ustanov.html "Зупинення, обмеження діяльності фінансових установ", в частині включення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" (нове найменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленко, будинок 21, ідентифікаційний код 21870998)) до переліку фінансових установ, щодо якої застосовано захід впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності.

Визнано недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Компанії інформацію, розміщену Комісією у мережі інтернет за посиланням https://www.nfp.gov.ua/ua/Pro-skarhy-na-finansovi-ustanovy/27330.html, в частині включення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" (нове найменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленко, будинок 21, ідентифікаційний код 21870998)) до таблиці № 2 "Інформація про страхові компанії, у яких анульовані (відкликані) ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг, та/або страхові компанії, виключені з Державного реєстру фінансових установ, на дії яких надходили звернення".

Зобов`язано Комісію спростувати вказану інформацію шляхом розміщення на головній сторінці офіційного веб-сайту Нацкомфінпослуг https://www.nfp.gov.ua/офіційного повідомлення наступного змісту:
"Розміщена Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 11.03.2019 інформація про страхові компанії, у яких анульовані (відкликані) ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг, та/або страхові компанії, виключені з Державного реєстру фінансових установ, на дії яких надходили звернення в частині включення до вказаного переліку Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" є недостовірною, оскільки розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.06.2017 № 2962 "Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" визнано протиправним та скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018".

Стягнуто з Комісії на користь Компанії 100 000 (сто тисяч) грн шкоди, завданої діловій репутації. 
Стягнуто з Комісії на користь Компанії 5 763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн судового збору. В іншій частині в позові відмовлено. 

7. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 (колегія суддів у складі: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г., Сулім В.В.)  рішення господарського суду міста Києва залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі Комісія просить скасувати рішення господарського суду міста Києва та постанову Північного апеляційного господарського суду, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Скаржник вважає, що оскаржувані рішення є необґрунтованими у зв`язку з неповним з`ясуванням судами обставин, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків, викладених у судових рішеннях, обставинам справи, та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

10. Судами не враховано висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №918/233/18, від 22.05.2019 у справі № 910/16360/17, а також на правові висновки Верховного Суду у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019   №  904/4494/18.

11. Скаржник звертає увагу на висновки Верховного Суду, які викладені у справі від 28.04.2020 №910/6245/19, вказуючи, що позов поданий з аналогічних підстав та з правовідносин.

Доводи інших учасників справи

12. Компанія подала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила про безпідставність її доводів та просило касаційну скаргу залишити без задоволення. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. 29.06.2017 відповідачем прийнято два окремі розпорядження №  2962 та № 2963, якими анульовано всі ліцензії на здійснення страхової діяльності, що мав позивач.

14. В подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017 у справі № 826/11254/17 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 29.06.2017 №  2962 "Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Саламандра-Україна" визнано протиправним та скасовано.

15. Також рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №        826/11322/17 визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.06.2017 №  2963 "Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Саламандра-Україна". Резолютивна частина рішення залишена судом апеляційної інстанції без змін.
Зазначені судові рішення залишені без змін Київським апеляційним адміністративним судом та зазначено, що    протиправні рішення прийняті відповідачем з порушенням встановленої законодавством процедури, незважаючи на наміри позивача виконувати заявлені до нього вимоги та з застосуванням найсуворішого заходу впливу зі встановленого статтею    40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" переліку - анулювання ліцензії, яким за визначенням частини першої статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" є позбавлення ліцензіата права на провадження (визначеного ліцензією) виду господарської діяльності.

16. Отже, судовими рішеннями, що набули законної сили, у справах №  826/11254/17 та №    826/11322/17 встановлено факт протиправності обох актів відповідача - розпоряджень від 29.06.2017№  2962 та №  2963.

17. Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідач лише 28.05.2019 (після подання даного позову та більш як через рік після прийняття судом апеляційної інстанції рішень у справах №        826/11254/17 та №        826/11322/17) змінено інформацію про набуття чинності рішеннями про позбавлення позивача ліцензій з 30.07.2017 на інформацію про скасування цього ненормативного акту судовим рішенням у справі №        826/11322/17, натомість, факт встановлення судом протиправності дій відповідача взагалі не було відображено при заміні розміщеної на офіційному інтернет ресурсі органу державної влади інформації, хоча судовими рішеннями уперш за все визнано розпорядження №        2962 та №        2963 саме протиправними, а скасування з моменту їх прийняття є лише правовим наслідком визнання факту протиправності.

18. Колегія суддів апеляційного господарського суду погодилася із висновком господарського суду першої інстанції про те, що будь-яка особа, що бажала перевірити наявність у позивача права здійснювати страхову діяльність, протягом майже як двох років з червня 2017 по 28.05.2019 на офіційному інтернет ресурсі відповідача, що є офіційним органом державного нагляду з питань здійснення страхової діяльності на території України, отримала б інформацію про відсутність у позивача з 30.07.2017 такого права.

19. Судом встановлено, що протягом червня 2017 року - травня 2019 року відповідачем було прийнято два протиправних рішення про позбавлення позивача права здійснювати профільну діяльність, розповсюджено неповну інформацію про дію цих рішень у часі, при цьому, починаючи з 15.08.2018 (дата набуття чинності судовими рішеннями апеляційної інстанції у справах №826/11254/17 та №826/11322/17) відповідач продовжував поширювати вже завідомо неправомірно інформацію стосовно позивача.

20. Таким чином, мало місце триваюче правопорушення відповідача, завдання саме цими правопорушеннями шкоди діловій репутації позивача, при цьому шкода знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача.    

21. Суди попередніх інстанцій, задовольняючи частково позов, дійшли висновку про те, що під час розгляду даного спору позивачем доведено суду, що ухвалення неправомірних рішень та поширення відповідачем протягом майже двох років завідомо неточних і неповних відомостей про відсутність ліцензій та відповідно - права здійснювати страхову діяльність на офіційному веб-ресурсі органу державної влади та у публічних виступах посадових осіб цього органу є правопорушенням, яке може завдати та завдало значної шкоди діловій репутації позивача.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Конституція України:

22. Стаття 32 
- кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.  

Закон України "Про інформацію":

23. Стаття 1:
- під інформацією розуміються будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді;

24. Стаття 5:
- кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб;

25. Стаття 7:
- право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Цивільний кодекс України:

26. Частина перша статті 91:
- юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині;

27. Стаття 200:
- інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями;

28. Частина перша статті 201:
- особистим немайновим благом, яке охороняється цивільним законодавством, є, в числі іншого, ділова репутація; 

29. Стаття 277:
- спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (частина четверта);
- спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила; спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (частини шоста, сьома);

30. Стаття 23:
- особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша);
- моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні ділової репутації юридичної особи (пункт 4 частини другої).

ГПК України:

31. Частина друга статті 4:
- юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду;

32. Частина перша, третя статті 13:
- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;
- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

33. Частина перша статті 74:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

34. Частина перша, друга статті 300:
- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

35. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

36. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

37. Згідно з частиною четвертою статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

38. Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недостовірною та такою, що принижує репутацію позивача, певної інформації, розміщеної відповідачем (Комісією) у мережі Інтернет, зобов`язання відповідача спростувати таку інформацію та стягнення з останнього коштів на відшкодування моральної шкоди. 

39. За змістом приписів статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, а і юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта.

40. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин: 

- поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; 
- поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; 
- поширена інформація є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності;
- поширена інформація порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

41. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

42. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. 

43. Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин .

44. Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.

45. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи відомості, які не відповідають дійсності, є твердженнями про факти і події, які не мали місця у реальності у час, до якого відносяться оспорювані відомості. 

46. Судами попередніх інстанцій не з`ясовано: чи являють собою відомості (дані), з приводу яких виник спір, негативною та такою, що принижує репутацію позивача, інформацією; чи порушено його (позивача) права у зв`язку з опублікуванням оспорюваної інформації у вигляді негативного впливу такої інформації на його ділову репутацію, в тому числі через зниження його ділової активності у сфері його діяльності тощо; чи була внесена інформація до Державного реєстру фінансових установ про анулювання ліцензій у позивача.

47. Крім того, судами попередніх інстанцій не досліджено додану до позовної заяви фінансову звітність позивача щодо його діяльності.

48. Посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 13.03.2019 у справах №918/233/18, від 22.05.2019 №910/16360/17, від 20.12.2018 №  916/2740/17, а також на правові висновки Верховного Суду у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 № 904/4494/18, які мали бути враховані судом апеляційної інстанції, не може вважатися прийнятним, оскільки відповідні судові рішення ухвалені за іншої фактично-доказової бази (інших фактичних обставин і доказів, які їх підтверджують), ніж у даній справі, і саме в залежності від таких обставин та доказів і приймалися відповідні рішення Верховним Судом.

49. Так, Верховним Судом 28.04.2020 винесено постанову у справі №  910/6245/19 за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван Клік" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про спростування недостовірної інформації та відшкодування 1 000 000 грн. шкоди., в якій Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що відомості, відносно яких позивачем заявлено як про недостовірні, є результатом оцінки діяльності позивача Нацкомфінпослуг при здійсненні нею своїх повноважень.

50. Позов у справі №910/6245/19 обґрунтовано таким: 29.06.2017 відповідачем видано незаконне розпорядження № 2962 про анулювання ліцензії позивача на провадження страхової діяльності; це розпорядження скасовано   постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017 у справі №826/11254/17 (яка змінена постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 у частині підстав задоволення адміністративного позову); незважаючи на встановлення протиправності Розпорядження № 2962, відповідач з липня 2017 року на офіційному інтернет-сайті розміщував недостовірну інформацію про позивача як про компанію, щодо якої видано розпорядження про анулювання ліцензії; поширення щодо позивача такої інформації   порушує його немайнові права та наносить шкоду його діловій репутації, яку (шкоду) позивач оцінив у 1 000 000 грн.
51. Рішенням господарського суду міста Києва від 29.08.2019 у справі №910/6245/19 позов задоволено частково. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 рішення місцевого господарського суду від 29.08.2019 скасовано в частині задоволення позову, і в цій частині прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову про визнання недостовірною та спростування інформації.
52. Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції і залишив постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 у справі №910/6245/19 без змін.
53. Враховуючи, що відповідна постанова Верховного суду у справі №  910/6245/19 була ухвалена 28.04.2020, то апеляційний господарський суд не міг переглядати рішення відповідно до такого висновку, оскільки постанова Північного апеляційного господарського суду  у справі № 910/6336/19 ухвалена 19.02.2020.

54. З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку про те, що оскаржувані судові рішення в даній справі не відповідають вимогам статті 236 ГПК України щодо обґрунтованості судового рішення, оскільки прийняті за неповного і не всебічного дослідження обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, за непідтвердження висновків суду тими доказами, які були ним досліджені. Відтак, ці рішення не можуть бути визнані й законними у розумінні тієї ж статті ГПК України. Тому згідно з частиною третьою статті 310 названого Кодексу оскаржувані рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

55. При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене у постанові, повно та всебічно дослідити і надати правову оцінку усім зібраним у справі доказам у сукупності, зазначити мотиви відхилення заперечень відповідача та встановити чи були порушені права позивача у зв`язку з опублікуванням оспорюваної інформації у вигляді негативного впливу такої інформації на його ділову репутацію, в тому числі через зниження його ділової активності у сфері його діяльності тощо.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

56. Касаційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги Комісії.

57. З огляду на наведене, Касаційний господарський суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій належним чином не з`ясовано й не перевірено усіх обставин справи та пов`язаних з ними доказів, що є порушенням вимог  статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Викладене згідно з частиною третьою статті 310 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, а оскільки припис частини другої статті 300 названого Кодексу містить заборону для суду касаційної інстанції щодо вчинення процесуальних дій, пов`язаних із встановленням обставин справи та оцінкою   доказів, - то й для передачі справи на новий розгляд до суду першої   інстанції. 

58. У такому розгляді суду необхідно врахувати викладене, здійснити належну перевірку доказами обставин, зазначених у цій постанові, надати відповідним доказам та доводам належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону. За результатами нового розгляду має бути здійснено й розподіл усіх судових витрат у цій справі.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі № 910/6336/19 скасувати.

3. Справу № 910/6336/19 направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                                    І. Булгакова

Суддя                                                                                                    І. Колос