УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
20 липня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-3310ск20
справа № 310/6548/17
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 14 квітня 2020 року у межах об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017080130003132 та № 12017080130003685.
Суть питання
Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 311 КК України, і призначено покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 311 КК України – у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого суду, сторона захисту оскаржила його до апеляційного суду. 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 квітня 2020 року вирок місцевого суду залишений без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне, на його думку, застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить змінити постановлені у кримінальному провадженні судові рішення, застосувати положення ст. ст. 69, 75 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін в межах строків, передбачених ч. 4 ст. 75 КК України.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону захисник ОСОБА_5 обмежився лише вказівкою на те, що судом при призначенні покарання в достатній мірі не враховано певні дані про особу засудженого, проте захисник не зазначив, чому він не погоджується з висновками апеляційного суду, які наведені в ухвалі на спростування зазначених тверджень. 
Також захисником в касаційній скарзі не наведено і конкретного обґрунтування, в чому саме полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому, порушуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 положень ст. ст. 69 та 75 КК України, захисник у касаційній скарзі не наводить відповідних доводів щодо необхідності застосування зазначених положень КК України.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК України, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків — десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                            ОСОБА_3