ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 р. 	Справа № 520/14002/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 року, (головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В.) по справі № 520/14002/19
за позовом       фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до      Головного управління ДПС у Харківській області                     
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року  фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС в Харківській  області від 30.09.2019  № 1469  про анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . 
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішення Головного управління Державної податкової служби в Харківській області області від 30.09.2019 року є незаконним, прийнято з порушенням процедури, оскільки перевірка та акт складений за її наслідками проведені з порушенням Податкового кодексу України. Акт перевірки не містить визначення яка саме перевірка проводилася камеральна чи документальна, що позбавило  позивача права надання своїх зауважень та документів. Крім того, обставини зазначені в акті не відповідають дійсності, оскільки заборгованість позивача по сплаті орендної  плати за землю нарахована Східним управлінням ГУ ДПС у Харківській області , тобто не за основним місцем оподаткування і не як пов`язана з господарською діяльністю. Земельна ділянка,  яка надавалася позивачу в оренду в 2005 році для влаштування окремого входу в приміщення за даною адресою, продана більше 10 років тому, а тому не використовується позивачем в господарській діяльності. Також зазначає, що позивач не має недоїмки по орендній платі за землю, що підтверджуються його уточненої податковою декларацією за 2018.      
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 30.09.2019 р. № 1469.
Не погодившись з рішенням суду, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій  посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що згідно інтегрованої картки за ФОП ОСОБА_1 з орендної плати за землю з фізичних осіб станом на 30.09.2010 обліковувався  податковий борг, який виник за наслідками ІІ кварталу 2019 ( на кожне перше число  протягом двох послідовних кварталів ІІ-ІІІ кварталу 2019) у сумі 171,48 грн. Борг було сплачено 15.10.2019. За результатами камеральної перевірки встановлено порушення, умов перебування позивача на спрощеній системі оподаткування в частині порушення приписів абз.8 п.а.298.2.3 п.298.2 ст.298 та абз. 3 п.229.10 ст.299 ПК України - не здійснення платником податків переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. 
Отже, рішення №1469 від 30.09.2019 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 є правомірним.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Відповідно до ч. 1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції  встановлено, що з 03.02.2004 позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем, з 01.10.2015 до 30.03.2019 здійснював господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування у якості платника 2 групи за ставкою 20%, з 01.04.2020 є платником 3 групи  єдиного податку платників податку за ставкою 5%.
З  30.01.2019 до 15.10.2019  за позивачем в інтегрованій картці  рахувався податковий борг   по земельному податку в сумі 171,48 грн. (.а.с.32)  
ГУ ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку  щодо порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 30.09.3019  № 1469/20-40-56-06-09/2378217110.
Згідно висновків акту зазначено, що камеральною перевіркою встановлено порушення умов перебування ФОП ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування в частині порушення приписів абз.8 п.п. 298.2.3 п.п. 298.2 ст. 298 та абз.3 п.299.10 ст.299 ПКУ - не здійснення платником податків переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовник кварталів. Згідно даних інформаційного ресурсу ДПС України " Податковий блок" в інтегрованій картці платника податків значився податковий борг на кожне  перше число місяця протягом двох послідовних кварталів: ІІ кварталу 2010 та ІІІ кварталу 2019 (а.с.16-17).
30.09.2019 в.о.начальника Головного управління ДПС у Харківській області прийнято рішення про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_1  № 1469 (а.с.18)
Підставою для прийняття наведеного рішення слугувало порушення вимог абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, п.299.10 ст.299  ПК України - не здійснення платником податків переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідових кварталів. 
ФО-П ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням відповідача від 30.09.2019, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів правомірності обліковування податкового боргу за позивачем саме у якості фізичної особи-підприємця, у зв`язку з чим визнав рішення контролюючого органу неправомірним.
Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції  зазначає наступне.   
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України). 
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Зокрема, ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Пунктом 291.3 ст. 291 ПК України фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Застосування спрощеної системи оподаткування фактично є одним із видів пільгового оподаткування господарської діяльності. Податковим кодексом України встановлено коло осіб, на яких розповсюджується вказана норма.
Згідно п. 291.4 ст. 291 ПК України, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку.
До третьої групи відносяться фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 грн.
Відповідно до пп. 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу  у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно пункту 299.11 статті 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Водночас, відповідно до п.п 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
У відповідності до положень пункту 300.1 статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до вказаного Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуване рішення від 30.09.2019 прийнято на підставі акту перевірки.
Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції акт перевірки  не містить відомостей підстав виникнення податкового боргу, зокрема подання заявником податкової декларації з податку за землю за 2019, або винесення податкового повідомлення-рішення  з викладенням даних про настання події узгодження визначеного контролюючим податковим органом грошового зобов`язання за платежем земельний податок, а також ким саме збільшено зобов`язання на суму 171,48 грн. 
Колегія суддів зазначає, що ні в відзиві на позов, ні в апеляційній скарзі відповідач також не зазначає підстави виникнення податкового боргу, а лише цитує висновки акту перевірки від 30.09.2019.
На вимогу апеляційного суду відповідачем надано  податкову декларацію від 20.02.2018 № 12288 подану ОСОБА_1 до Східної  ОДПІ м. Харкова  ГУ ДФС у Харківській області в якій платником самостійно розраховано податкове зобов`язання  з орендної плати за землю за 2018  по 335,35 грн. щомісяця.
Проте доказів, що саме по цій податковій декларації виник податковий борг відповідачем не надано.
Згідно інтегрованої картки платника податків вбачається, що 30.01.2019 збільшено  суму операції на 171,48 грн., та з цієї дати до 15.10.2019 ця сума визначена як недоїмка та заборгованість.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною другою ст. 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Однак, податковий орган, не надав обґрунтованих доказів, правомірності облікування  податкового боргу  у фізичної особи-підприємця за період з 30.01.2019 до 15.10.2019.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі № 813/1465/17 зазначив, що аналіз викладених правових норм (статті 298, 299 Податкового кодексу України) дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
Як вже було вказано в цій постанові, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку за рішенням контролюючого органу, є несплата впродовж двох послідовних кварталів податкового боргу, що виник у платника єдиного податку.
Виходячи з викладеного, саме наявність у суб`єкта господарювання податкового боргу з єдиного податку, який виник у зв`язку з неналежним виконанням останнім обов`язку щодо вчасної сплати такого та, як наслідок, порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування, є підставною для застосування приписів абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України.
Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 24.04.2020 по справі №  813/4315/16.
За таких обставин,  наявними в справі доказами  не підтверджується правомірність рішення податкового органу про анулювання реєстрацій та виключення з Реєстру платників в єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , а тому  колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 30.09.2019 № 1469 є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в цій справі та вважає обґрунтованим і таким, що відповідає завданням адміністративного судочинства, регламентованим статтею 2 КАС України, здійснення судом виходу за межі позовних вимог та скасування рішення про анулювання позивачу свідоцтва платника єдиного податку, яке було прийнято відповідачем під час судового розгляду цієї справи.
Отже, судом першої інстанції ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Харківського  окружного адміністративного суду - без змін.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 по справі № 520/14002/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій