ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2020 р.           Справа№ 910/16602/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Руденко  М.А.
суддів:            Дідиченко  М.А. 
          Пономаренка  Є.Ю. 

при секретарі:  Реуцькій Т.О.
за участю представників сторін в режимі відеоконференції:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Феденко Л.А. (ордер серія АР №1007692 від 26.12.2019 року),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК»
на рішення  господарського суду міста Києва від 17.02.2020 року (повне рішення складено 24.02.2020 року)
у справі  №910/16602/19 (суддя Зеленіна Н.І.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК»
до товариства з обмеженою відповідальністю «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ»
про  стягнення 268  537,72 грн,-
В    С    Т    А    Н    О    В    И    В:
В листопаді 2019 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК» звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» про стягнення 210  091,84 грн основного боргу, 37  919,99 грн пені, 6  302,73 грн 3% річних, 14  233,16 грн інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору.  
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору №35/0818 від 08.08.2018 року не сплатив за виконані роботи згідно довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 та акту приймання виконаних робіт форми КБ-2а за серпень 2018 року №2. 
Крім того, на суму основного боргу, у зв`язку з несвоєчасним виконання відповідачем зобов`язання щодо сплати за виконані роботи, позивач нарахував пеню у розмірі 37  919,99 грн згідно п. 7.2. договору №35/0808 від 08.08.2018 року, 6  302,73 грн 3 % річних та 14  223,16 грн інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).     
Рішенням господарського суду міста Києва від 17.02.2020 року позов задоволено частково: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК»  210 091,84 грн. вартості виконаних робіт та 3 151,38 грн судового збору, в решті позовних вимог відмовлено. 
Мотивуючи зазначене рішення, суд першої інстанції вказав на те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за виконанні роботи в розмірі  210  091,84 грн є документальними обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення 37  919,99 грн. пені, 6  302,73 грн 3% річних та 14  223,16 грн інфляційних втрат, зазначив про їх необґрунтованість та передчасність, оскільки позивач не надав доказів виконання власних зобов`язань щодо надання відповідачу рахунку на оплату. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.02.2020 року у справі №910/16602/19 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині, яким стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК» пеню у розмірі 37  919,99 грн, 6  302,73 грн 3% річних та 14  223,16 грн інфляційних втрат.   
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що судом першої інстанції не було з`ясовано, що рахунок на оплату №1 від 03.09.2018 року надавався до позову. Рахунок на оплату №1 від 03.09.2018 року також надавався відповідачу в день підписання акту виконаних робіт та повторно надсилався цінним листом з описом вкладення у складі пакету документів за договором №35/0818 від 08.08.2018 року та за договором №58/1018 від 08.10.2018 року, на дві адреси - адресу реєстрації місцезнаходження відповідача: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 62, офіс 67 та зазначену в договорі адресу для листування: 49008, м. Дніпро, а/с 7378. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, рахунок на оплату не є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України. 
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2020 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК» у справі № 910/16602/19 передано колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А. (доповідач у справі), судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі №910/16602/19 та встановлено строк учасникам судового процесу для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 року розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК» на рішення господарського суду міста Києва від 17.02.2020 року у справі №910/16602/19 призначено на 16.06.2020 року. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 року задоволено клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
На адресу Північного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника заявника Криворучко Віктора Жоржовича про залучення його як адвоката, надання доступу до електронної справи та забезпечення проведення судових засідань у справі №910/16602/19 у режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року відмовлено у задоволенні заяви представнику товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС - ВОСТОК» Криворучко Віктору Жоржовичу про проведення судових засідань у режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON судового засідання 16.06.2020 року об 11:15 год. у справі №910/16602/19.  
12.06.2020 року від товариства з обмеженою відповідальністю «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, за яким останній просить апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення господарського суду міста Києва від 17.02.2020 року у справі №910/16602/19 без змін. При цьому, відповідач зазначив, що листом від 07.02.2020 року №100/0220 ТОВ «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ», керуючись порядком розрахунків згідно договору субпідряду №35/0818 від 08.08.2018 року запропонувало надіслати на адресу ТОВ «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» рахунок на оплату 210  091,84 грн з ПДВ на виконання п. 3.5., п.п. 5.1.12. договору №35/0818. Платіжним дорученням №453 від 09.06.2020 року на підставі рахунку на оплату №1 від 03.09.2018 року на поточний рахунок позивача перераховано 210  091,84 грн з ПДВ.  Крім того, відсутні належні та допустимі докази надсилання або надання рахунку на оплату відповідачу. Враховуючи оплату боргу в добровільному порядку, а порушенню строків оплати сприяли несприятливі дії (бездіяльність) іншої сторони, на думку апелянта, суд першої інстанції правомірно відмовив у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат.  
Від представника позивача надійшла заява, за якою останній повідомив апеляційний суд про розгляд справи №910/16604/19, яка має преюдиціальне значення для даної справи, оскільки умови договорів №58/1018 від 08.10.2018 року та №35/0818 від 08.08.2018 року аналогічні та надано постанову Північного апеляційного господарського суду у зазначеній справі.
Північний апеляційний господарський суд залучив до матеріалів справи постанову Північного апеляційного господарського суду у справі №910/16604/19 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 року відкладено розгляд справи №910/16602/19 на 07.07.2020 року.  
07.07.2020 року представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.  
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 151-153, 164, 165)
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених  про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає  справу за відсутності  такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась,  колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності  представників позивача за наявними у справі доказами.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України  (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 08.08.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК» (субпідрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» (замовник) укладено договір субпідряду №35/0818 (далі - договір), за умовами якого замовник доручає, а субпідрядник зобов`язується виконати у порядку та на умовах даного договору роботи по очищенню від бруду на об`єкті кисневий цех ПАТ «ММК ім. Ільїча» (а.с. 17). 
          Згідно п. 2.3. договору фактичний строк закінчення робіт по об`єкту визначається датою підписання замовником акта здачі-приймання виконаних робіт, який в двох екземплярах субпідрядник надсилає замовнику для підписання. Замовник зобов`язаний підписати акт здачі-приймання виконаних робіт та направити його субпідряднику протягом 10 робочих днів з моменту отримання або надати протягом 10 робочих днів з моменту отримання мотивовану відмову від приймання робіт. 
На виконання умов договору позивачем виконано роботи на спірну суму, які 03.09.2018 року передані відповідачу, про що складено та підписано акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року на спірну суму та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2018 року. Акт та довідка підписані уповноваженими представниками та скріплені відтисками печаток сторін, без зауважень. (а.с. 26, 27) 
           Пунктом 3.5. вищевказаного договору передбачено, що оплата замовником виконаних робіт субпідряднику проводиться на підставі пред`явленого субпідрядником рахунку, в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку замовника на поточний рахунок субпідрядника з відстрочкою платежу 30 (тридцять) календарних днів з дати підписання змовником актів виконаних робіт КБ-2в, підтверджених довідками КБ-3.
          Матеріали справи містять рахунок на оплату №1 від 03.08.2018 року (а.с. 31). Доказів надсилання рахунку під час розгляду справи судом першої інстанції подано не було. 
          Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
За змістом ч 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. 
Вимогами  статті 610 ЦК України унормовано, що  порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вже зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи позивач зобов`язання за договором субпідряду №35/0818 від 18 серпня 2018 року виконав в повному обсязі, що підтверджується актом №2 приймання виконання будівельних робіт за серпень 2018 року (а.с. 27-29) на суму 210  091,84 грн., однак відповідач зобов`язання щодо оплати за виконанні роботи своєчасно не виконав. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за виконані роботи за договором субпідряду №35/0818 від 08 серпня 2018 року в розмірі 210  091,84 грн. є документально обґрунтовані та підлягають задоволенню. 
Щодо висновку суд першої інстанції про відмову в стягненні пені в розмірі 37  919,99 грн., у відповідності до  п.7.2 договору субпідряду, 3 відсотків річних в сумі 6  302,73 грн та втрати від інфляції 14  223,16 грн. на підставі ст. 625 ЦК України колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що  пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом п. 7.2 договору субпідряда № 35/0818 від 08 серпня 2018 року в разі порушення оплати виконаних робіт, замовник сплачує субпідряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня від суми заборгованості.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Згідно з вимогами ч. 6    ст. 232 Господарського кодексу України    (далі - ГК України) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Наведеною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.
При цьому, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6    ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (вказану правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі №910/4164/17, від 22.11.2018 року у справі №903/962/17, від 07.06.2019 року у справі №910/23911/16).
Враховуючи умови договору, оплата мала бути здійснена з відстроченням платежу 30 (тридцять) календарних дні від дати підписання  замовником акту виконаних робіт КБ-2в, підтверджені довідками КБ-3. Акт та довідка підписані 03.09.2018 року, таким чином, оплата мала відбутися 03.10.2019 року.  
          Строк оплати настав 03.10.2018 року, а тому прострочення платежу має місце з 04.10.2018 року, апеляційний господарський суд здійснив перевірку правильності нарахування пені за період з 04.10.2018 року по 04.04.2019 року, 3% річних за період з 04.10.2018 року по 03.10.2019 року та інфляційних втрат за період з 04.10.2018 року по 31.08.2019 року, як визначено позивачем, за допомогою калькулятору, який розміщений на сайті «ЛІГА:ЗАКОН».  

Сума боргу	Період заборгованості	Кількість днів прострочки	Розмір облікової ставки НБУ	Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день	Сума пені за весь період прострочення	
210  091,84	04.10.2018 - 04.04.2019	183	18,00	0.099	37  920,14	

Таким чином, враховуючи вище зазначене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язання по оплаті за виконанні роботи за договором субпідряду №35/0818 від 08 серпня 2018 року в розмірі 37  919,99 грн.
При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що відповідач своєчасно не сплатив заборгованість за виконані роботи за договором субпідряду, оскільки йому відповідно до умов зазначеного договору, а саме п.3.5,  позивач повинен був направити рахунок, так як замовник повинен був здійснити оплату через 30 календарних днів від дати підписання замовником актів виконаних робіт КБ-2в, підтверджених довідками КБ-3. Замовник, підписавши акти виконаних робіт та довідку про вартість, за змістом яких вбачається обсяг та вартість виконаних робіт, мав можливість в строки передбачені договором сплатити за виконані та прийняті без зауважень роботи.
   Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховий Суд у своїй постанові від 29.04.2020 року у справі №915/641/19 дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів  статті 212 ЦК України  та не є простроченням кредитора у розумінні  статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 року у справі №923/712/17, від 21.01.2019 року у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 року у справі №918/537/18, від 29.08.2019 року у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 року у справі №915/400/18 і суд не вбачає підстав для відступу від зазначеної позиції у цій справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.            
Перевіривши правильність 3% річних та інфляційних втрат апеляційний суд дійшов висновку про наступне. 
Інфляційні витрати:
Інфляційні витрати:
Останній період (04/10/2018 - 31/08/2019)	Індекс інфляції	
жовтень 2018	101,70	
листопад 2018	101,40	
грудень 2018	100,80	
січень 2019	101,00	
лютий 2019	100,50	
березень 2019	100,90	
квітень 2019	101,00	
травень 2019	100,70	
червень 2019	99,50	
липень 2019	99,40	
серпень 2019	99,70	
Розрахунок здійснюється за формулою
ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )
ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,
......
ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
Останній період
IIc  (101,70 : 100)  (101,40 : 100)  (100,80 : 100)  (101,00 : 100)  (100,50 : 100)  (100,90 : 100)  (101,00 : 100)  (100,70 : 100)  (99,50 : 100)  (99,40 : 100)  (99,70 : 100)  = 1.06771049
Інфляційне збільшення:
210  091,84 x 1.06771049 - 210  091,84 =  14  225,42 грн.
3% річних
Розрахунок здійснюється за формулою:
Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де
С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання:	Кількість днів у періоді	Сума	
з 04/10/2018 до 03/10/2019 210  091,84 x 3 % x 365 : 365 : 100	365	6  302,76 грн.	

Всього штрафних санкцій: 6  302,76 грн.
          Враховуючи те, що суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, до стягнення підлягає 6  302,73 грн. 3% річних та 14  223,16 грн інфляційних втрат. 
          Посилання відповідача на ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч.ч. 1, 2 ст. 233 ГК щодо зменшення розміру неустойки апеляційним судом до уваги не приймається, оскільки відповідне документально обґрунтоване клопотання до суду першої інстанції не заявлялось.
          Відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК», та часткове скасування рішення  господарського суду міста Києва від 17.02.2020 року у справі №910/16602/19, з прийняттям нового рішення в частині стягнення 37  919,99 грн. (тридцять сім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 99 копійок) пені, 6  302,73 грн. (шість тисяч триста дві гривні 73 копійки) 3% річних, 14  223,16 грн. (чотирнадцять тисяч двісті двадцять три гривні 16 копійок), яким задовольнити позов повністю. 
З прийняттям нового рішення апеляційний суд здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до  ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129,  269,  270,  275,  277,  282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
П О С Т А Н О В И В :
1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК» на рішення  господарського суду міста Києва від 17.02.2020 року у справі №910/16602/19 задовольнити.
2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.02.2020 року у справі №910/16602/19 скасувати частково та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції: 
«Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 62, оф. 67; код ЄДРПОУ 37545224) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК» (87508, Донецька область, м. Маріуполь, Іллічівський район, вул. Зорі, буд. 10; код ЄДРПОУ 42274817) 210 091,84 грн (двісті десять тисяч дев`яносто одну гривню 84 копійки) вартості виконаних робіт, 37  919,99 грн (тридцять сім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 99 копійок) пені, 6  302,73 грн (шість тисяч триста дві гривні 73 копійки) 3% річних, 14  223,16 грн (чотирнадцять тисяч двісті двадцять три гривні 16 копійок) втрат від інфляції та 4  028,08 грн (чотири тисячі двадцять вісім гривень 08 копійок) судового збору.».
3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 62, оф. 67; код ЄДРПОУ 37545224) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВИС-ВОСТОК» (87508, Донецька область, м. Маріуполь, Іллічівський район, вул. Зорі, буд. 10; код ЄДРПОУ 42274817) 6  042,12 грн (шість тисяч сорок дві гривні 12 копійок) судового збору за розгляд апеляційної скарги. 
Видачу відповідних наказів доручити господарському суду міста Києва. 
4. Матеріали справи №910/16602/19 повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст постанови складено 16.07.2020

Головуючий суддя                                                            М.А. Руденко 

Судді                                                                                М.А. Дідиченко

                                                                                Є.Ю. Пономаренко