ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8378/19  Номер провадження 22-ц/814/1647/20	Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, 
третя особа ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
15 листопада 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.
В обґрунтування позову посилалась на те, що досягла повноліття, продовжує навчання, є студенткою першого курсу денної форми навчання Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара. Термін навчання до 30 червня 2023 року. 
На даний час власних доходів не має. Матеріальну допомогу на її утримання надає матір. Натомість відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 листопада 2019 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2023 року, при умові, що ОСОБА_2   буде навчатись, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.
При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив із того, що суд вбачає потребу ОСОБА_2 у матеріальній допомозі через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати у зв`язку із навчанням, оскільки власного доходу не отримує, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати  повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а також можливість відповідача таку матеріальну допомогу надавати в розмірі визначеному судом.
При цьому, суд першої інстанції взяв до уваги, що ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у зв`язку з захворюванням, потребує постійного лікування та медичного догляду, а також відсутність підстав для звільнення від сплати аліментів.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг
Із рішенням суду не погодився ОСОБА_1 , який його оскаржив до апеляційного суду.
У апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції про стягнення із нього аліментів на утримання ОСОБА_2 скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Позиція учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач вказує на те, що суд не врахував стан його здоров`я, який підтверджується медичними довідками. Крім того, позивач вказує, що він сам у зв`язку із станом здоров`я потребує матеріальної допомоги. 
Узагальнені доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Позивач вважає, що суд першої інстанції дав вірну оцінку доказав у справі, та обґрунтовано стягнув аліменти. 
Інші доводи сторін
Свої позиції висловлені у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу сторони підтвердили у відповіді на відзив та запереченні. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. 
Щодо розгляду справи без виклику сторін
Враховуючи положення частини 7 статті 10, частини 1 статті 369 ЦПК України і беручи до уваги ціну позову колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( третя особа). 
ОСОБА_2 досягла повноліття та навчається у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара З довідки, виданої зазначеним навчальним закладом слідує, що позивач є студенткою 1 курсу даного освітнього закладу за денною формою навчання. Термін навчання до 30 червня 2023 року.
При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього доньки, яка навчається, не надає, чим порушує батьківський обов`язок на утримання повнолітньої дитини.
Відповідно до довідки № 525 від 05 лютого 2020 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Автозаводському управлінні соціального захисту населення та ніяких виплат не отримує.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 2 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року інформація про доходи відповідача відсутня.
Позиція апеляційного суду та застосовані норми права 
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.
Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 
Згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.-..1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Аналізуючи матеріли справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що  ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати у зв`язку із навчанням, оскільки власного доходу не отримує, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, а відповідач має можливість таку матеріальну допомогу надавати в розмірі визначеному судом. 
При цьому, суд першої інстанції правильно взяв до уваги, що ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у зв`язку з захворюванням, потребує постійного лікування та медичного догляду, та, відповідно, частково задовольнив позовні вимоги, вірно визначивши розмір аліментів. 
Щодо доводів, наведених в апеляційній скарзі 
Згідно частин 1 – 3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Колегія суддів погоджується із оцінкою доказів, яку дав суд першої інстанції, щодо відсутності підстав для повної відмови у задоволенні позову. 
Разом з тим, згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та майновий стан відповідача, визначивши розмір стягуваних аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
При цьому, суд першої інстанції у відповідності до пункту 3 частини 4 статті 265 ЦПК України навів мотиви прийнятого рішення, які відповідають обставинам справи. 
Щодо результатів розгляду справи
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.
За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Щодо судових витрат
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області– залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 29 вересня 2020 року.

Головуючий                                                        В.П. Пікуль 

Судді                                                                Г.Л. Карпушин

                                                                       Т.В. Одринська