УХВАЛА

08 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 260/586/19
адміністративне провадження № К/9901/15881/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,
перевіривши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

          Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5647-50 від 08.04.2019, прийняту Головним управлінням ДФС у Закарпатській області.
          Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 17.02.2019 позов задовольнив.
           24.02.2020 представник позивача звернувся  до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000, 00 грн.
          Закарпатський окружний адміністративний суд додатковим рішенням від              4.03.2019 заяву представника позивача задовольнив та присудив на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Закарпатській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
          Восьмий апеляційний адміністративий суд постановою від 27.05.2020 скасував додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 4.03.2019, та прийняв нову постанову, якою заяву представника ФОП ОСОБА_1, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково, та встановлені судом апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.
          Представник ФОП ОСОБА_1, звернувсяя з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020, а додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 у справі № 260/586/19 - залишити без змін.
          При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
          Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
          Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
          Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
          За приписами пункту 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
          Правова позиція з питань, що стосуються розподілу судових витрат, зокрема, судових витрати на професійну правничу допомогу, вже висловлювалася Верховним Судом у постанові від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18.

          У зазначеній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
          При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
          При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, його співмірність із складністю справи, об`ємом наданих послуг, ціною позову та (або) значенням справи.
          Суд апеляційної інстанції, скасовуючи додаткове рішення суду присудження на користь  ФОП ОСОБА_1 , витрат на професійну правничу допомогу, виходив з того, що заявлені позивачем витрати в сумі 5000 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Вказав, що спірні правовідносини вирішені у відповідності до висновків зроблених у зразковій справі Верховним Судом, що не вимагало додаткових зусиль по формуванню у представника позивача  юридичного обгрунтування заявлених вимог. Тому, враховуючи принцип співмірності, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.
          Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права.
          З урахуванням того, що Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 27.05.2020 переглянув рішення суду першої інстанції відповідно до правового висновку Верховного Суду, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження у даній справі.
          Керуючись статями 328, 333 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 у справі № 260/586/19.
          Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва  С.С. Пасічник