Ухвала
 
14 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 587/565/19
провадження № 61-20517св19
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Миколаївська сільська рада Сумського району Сумської області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області та Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року у складі судді                Степаненка О. А. та постанову Сумського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І., Хвостика С. Г.,
ВСТАНОВИВ :
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання незаконним та скасування наказу.
 
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 20 серпня 2018 року № 18-6297/16-18-СГ в частині передачі в комунальну власність Миколаївської сільської ради                   Сумського району Сумської області земельних ділянок: площею 8,4682 га, кадастровий номер 5924786700:05:001:0394; площею 28,3553 га, кадастровий номер 5924786700:05:001:0397; площею 8,7837 га, кадастровий номер 5924786700:03:003:0307; площею 10,8000 га, кадастровий номер 5924786700:03:003:0306; площею 11,3489 га, кадастровий номер 5924786700:03:002:0429; площею 21,4072 га, кадастровий номер 5924786700:03:002:0430, які розташовані за межами населених пунктів на території Постольненської сільської ради (на даний час Миколаївська сільська рада) Сумського району Сумської області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Сумського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційні скарги Головного управління Держгеокадстру у Сумській області та Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області залишено без задоволення, рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року - без змін.
 
У листопаді 2019 року Головне управління Держгеокадстру у Сумській області та Миколаївська сільська рада Сумського району Сумської області подали до Верховного Суду касаційні скарги, у яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі за вказаними касаційними скаргами.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень якого касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Оскільки касаційні скарги у цій справі подані в листопаді 2019 року, вони підлягають розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності вказаним Законом.
Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
У відповідності до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Абзац другий частини першої цієї статті визначає, що в разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Згідно з частиною першою статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі і такої необхідності колегія суддів не вбачає, підстав для розгляду справи за участю представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судовому засіданні в режимі відеоконференції немає, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити Головному управлінню Держгеокадастру у Сумській області в задоволенні клопотання про розгляд справи за участю його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання незаконним та скасування наказу, за касаційними скаргами Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області та Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року і постанову Сумського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.  
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	В. О. Кузнєцов	
 	 	
 	В. С. Жданова	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко