ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/14913/19	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 22-ц/817/525/20 	Доповідач - Сташків Б.І.	
Категорія - 312000000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Сташків Б.І. 
суддів -  Костів О. З., Щавурська Н. Б., 
                                       за участю секретаря - Сович Н.А.
                                       та сторін -представників позивача ОСОБА_1 -                                         ОСОБА_2., ОСОБА_3.

       розглянувши у вкритому судовому засіданні у місті Тернополі цивільну справу № 607/14913/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УкрСиббанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2020 року, ухваленого суддею Ромазан В.В., повне судове рішення складено 12 лютого 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "УкрСиббанк" про захист прав споживача,-

                                       ВСТАНОВИВ:
       У червні позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до АТ «УкрСиббанк» в особі обслуговуючого відділення №15 АТ «УкрСиббанк» у місті Тернополі про захист прав споживача.
       В обґрунтуванні позовних вимог вказував, що 10 жовтня 2005 року між сторонами було укладено кредитний договір №521, згідно умов якого банк зобов`язувався видати позивачу готівкою 50 000 доларів США для придбання будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначав, що банк не виконав взятого на себе зобов`язання, не відкрив позичкового рахунку, не уклав з позивачем договору про відкриття позичкового рахунку. Про це свідчить наявний в позивача, належним чином завірений, договір, де відсутні реквізити позичкового рахунку. Вказував,що він не отримував через касу банку 50 000 доларів США. Дійсною валютою купівлі будинковолодіння була національна грошова одиниця гривня, в сумі 252 500 грн., про що свідчить договір купівлі-продажу, де валютою купівлі будинку значиться гривня, а не долари США. Також, валюта гривня значиться в договорі про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №253 від 01 грудня 2005 року. Зазначав, що з метою захисту своїх законних прав та інтересів,він як споживач послуг AT «УкрСиббанк» звернувся із запитом за № КМВ-019/2019 від 07 травня 2019 року на адресу головного офісу AT «УкрСиббанк», у якому просив видати йому офіційну довідку про те, що АКІБ «УкрСиббанк» не відкривав йому позичкового рахунку, передбаченого пунктом 3.1. Розділу 3 «Банк зобов`язується» Кредитного договору №521 від 10 жовтня 2005 року і про те, що готівка в сумі 50 000 доларів США, ОСОБА_1 , не видавалась через касу банку. 
       Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати незаконною бездіяльність Акціонерного товариства «УкрСиббанк» та обслуговуючого відділення №15 АТ «УкрСиббанк» у місті Тернополі у формі ненадання відповіді по суті запиту за № КМВ-019/2019 від 07 травня 2019 року на адресу головного офісу АТ «УкрСиббанк» та аналогічного запиту за № КМВ-019/2019/1 від 07 травня 2019 року на адресу обслуговуючого відділення №15 АТ «УкрСиббанк» у місті Тернополі; зобов`язати Акціонерне товариство «УкрСиббанк» та обслуговуюче відділення №15 АТ «УкрСиббанк» у місті Тернополі надати ОСОБА_1 відповідь по суті запитів, а саме, видати довідку про те, що АТ «УкрСиббанк» не виконав свого обов`язку, передбаченого пунктом 3.1. Розділу 3 «Банк зобов`язується» Кредитного договору №521 від 10 жовтня 2005 року та не відкрив позичкового рахунку на підставі договору про відкриття рахунку, а також про те, що готівка в сумі 50 000 доларів США, ОСОБА_1 не видавалась через касу банку.
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про захист прав споживача, задоволено частково. 
       Зобов`язано АТ «Укрсиббанк» надати ОСОБА_1 інформацію щодо відкриття йому позичкового рахунок для видачі кредиту, на виконання п.3.1 розділу 3 кредитного договору №521 від 10 жовтня 2005 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . У решті позовних вимог, відмовлено. 
       Стягнуто із АТ «Укрсиббанк» у користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. 
       Не погодившись із вказаним рішенням суду від АТ "УкрСиббанк" поступила апеляційна скарга, в якій відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
       У доводах апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не врахування усіх обставин справи.
       Зокрема вказує, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги того, що за вих. №21-1-01/60654 від 06.06.2019 року АТ «УкрСиббанк», за запитами ОСОБА_1 за №КМВ-019/2019 від 07.05.2019 року, №КМВ-019/2019/1 від 07.05.2019 року та №КМВ-020/2019 від 13.05.2019 року надав відповідь позивачу, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, була особисто ним отримана 04 липня 2019 року. Вважає необгрунтованими посилання позивача на те, що його запити надіслані на адресу банка були проігноровані та йому не було надано відповідь. Вважає не дведеними доводи ОСОБА_1 про невиконання АТ «УкрСиббанк» своїх зобов`язань за кредитним договором №521 від 10 жовтня 2005 року, оскільки з часу укладення даного договору пройшло майже чотирнадцять років і до цього часу позивач із претензіями не звертався. У задоволенні позову просять відмовити.
       Апелянт зазначає, що факт видачі відповідачу кредитних коштів в іноземній валюті у сумі 50000 доларів США підтверджується розпорядженням про надання кредиту №521/1 від 10 жовтня 2005 року за підписами заступника начальника ТУ ЗРД АКІБ "УкрСиббанк" та фахівця з кредитування (т.1, а.с. 178), матеріальним ордером №122640 від 10 жовтня 2005 року(т.1, а.с. 121) та випискою про рух коштів за кредитним договором № 521.
       У судове засідання не з`явився представник АТ "УкСиббанк", однак відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки повідомлений належним чином.
       Представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2., ОСОБА_3. заперечили щодо поданої апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
       Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 жовтня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник-АТ «УкрСиббанк`та ОСОБА_1 був укладенийкредитний договір№521, за умовами якого банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 50 000 доларів США на строк до 05.10.2026 року зі сплатою 12,5 % річних за використання кредитних коштів для придбання житлової нерухомості, а саме: будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
       Згідно Додатку №1 до кредитного договору №521 від 10.10.2005 року, що є невід`ємною частиною вказаного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.
       Відповідно до п.1.5 кредитного договору кредит видається шляхом видачі готівки через касу банку.
       Згідно п.3.1 кредитного договору, банк зобов`язується відкрити позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 для видачі кредиту.
       Згідно акту ПАТ «УкрСиббанк» №3 по Західному регіону про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду від 20.09.2016 року та акту №01/13/10/2016 до прийомної квитанції №1 від 13.10.2016 року ТзОВ «Вторма-Львів» вбачається, що касові документи ПАТ «УкрСиббанк» по банківських операціях в національній та іноземній валюті за період 2004-2009 роки, знищено як такі, що не мають науково-історичної цінності і втратили практичне значення.
       07 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із запитом за вих. №КМВ-019/2019 адресованим головного офісу AT «УкрСиббанк», у якому просив видати йому офіційну довідку про те, що Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» не відкривав йому позичкового рахунку, передбаченого пунктом 3.1. Розділу 3 «Банк зобов`язується» Кредитного договору №521 від 10 жовтня 2005 року і про те, що готівка в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, ОСОБА_1 не видавалась через касу банку. Якщо, на думку банку позичковий рахунок відкривався і кошти готівкою позивачу видавались, то позивач просить надати підтверджуючі документи про відкриття позичкового рахунку, а також належним чином завірену копію заяви на видачу готівки з каси банку на суму 50 000 доларів США.
       Також, запит аналогічного змісту 07 травня 2019 року скеровано в обслуговуюче відділення АТ «УкрСиббанк» у м. Тернополі за адресою: м. Тернопіль вул. Замкова, 14. Згідно інформації викладеній у листі АТ «УкрСиббанк» №21-1-01/60654 від 06.06.2019 року, адресованого ОСОБА_1 , відповідачем зазначено, що 10 жовтня 2005року між АКІБ «УкрСиббанк`та ОСОБА_1. був укладений кредитний договір№521.У відповідності до п. 1.5 Кредитного договору, 10.10.2005 року Позичальник отримав в Банку кредитні кошти в розмірі 50.000,00 доларів США. Станом на дату надання відповіді питання про стягнення заборгованості за Кредитним договором перебуває на стадії судового розгляду. ОСОБА_1 як сторона у судовій справі має право знайомитися/отримувати запитувану інформацію, в рамках судового провадження в порядку, визначеному ЦПК України.
       Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання зазначеної інформації, як споживач наданих послуг згідно укладеного між ним та АКІБ «УкрСиббанк» кредитного договору від 10 жовтня 2005 року за №521, окрім того суд прийшов до висновку, що відповідач безпідставно не надав позивачу інформацію зазначеного характеру, право на яку у нього передбачено, як у споживача банківських послуг, згідно законів України «Про споживче кредитування», «;Про захист прав споживача». 
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.
       Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.56 Закону України «Про банки і банківську діяльність», клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг.
       Згідно вимог ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє його інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. 
       Право на доступ до інформації закріплено у ч. 2 ст. 34 Конституції України. Відповідно до цієї норми, «кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір».
       Статтею 1 Закону України «Про інформацію» передбачено поняття терміну інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, а терміну документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
       Статтею 5 цього закону передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів утримання документів.
       Частина 3 ст.14 Закону України «Про інформацію» регламентує, що правовий режим інформації про товар (роботу, послугу) визначається законами України про захист прав споживачів, про рекламу, іншими законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
        Також право на інформацію закріплено в ст. 302 Цивільного кодексу України.
       Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 АТ "УкрСиббанк" було надано вичерпну відповідь стосовно відкриття позичкового рахунку згідно умов кредитного договору №521 від 10 жовтня 2015 року не заслуговують до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи АТ "УкрСиббанк" не було надано інформацію на запити вих.№КМВ-019/2019 від 07 травня 2019 року,№КМВ-019/2019/1 від 07 травня 2019 року та №КМВ-020/2019 від 13 травня 2019 року, натомість на вказані запити Банком надано лист - повідомлення, у якому відповідач зазначає про те, що між Банком та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №521 від 10 жовтня 2005 року, згідно умов якого Позичальник отримав кредитні кошти в порядку та на умовах визначених договором в сумі 50 000, 00 доларів США. Станом на дату відповіді питання про стягнення заборгованості за Кредитним договором перебувало на стадії судового розгляду і банком в підтвердження своїх позовних вимог до суду надано докази, зокрема і докази отримання кредитних кошті Позичальником (а.с.28).
       Як вбачається з матеріалів справи на стадії підготовчого засідання у справі за позовом ОСОБА_1 про захист прав споживача, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2019 року витребувано у АТ "Укрсиббанк"належним чином завірену копію Договору на відкриття та розрахунково-касове обслуговування позичкового рахунку № НОМЕР_2 та належним чином завірену копію виписки руху коштів по позичковому рахунку № НОМЕР_2 з моменту його відкриття по 27 серпня 2019 року(а.с.66).
       На виконання даної ухвали, АТ "Укрсиббанк"надав довідку про рух засобів по рахунку № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ;№ НОМЕР_5 ; № НОМЕР_5 . Одночасно Банк повідомив про неможливість надати завірену копію Договору про відкриття та розрахунково-касове обслуговування позичкового рахунку № НОМЕР_1 , оскільки це рахунок територіального рахунку банку і згідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України такого рахунку № НОМЕР_1 вже не має а є рахунок № № НОМЕР_3 , копії яких надано суду(74,75).
       Таким чином, АТ "Укрсиббанк" надано затребувану позивачем інформацію на вимогу суду, натомість позивачу запитувану ним інформацію відповідно до його запитів, які направлялися до Банку, подано не було, у зв`язку із чим порушено його права на доступ до інформації. 
       Посилання в апеляційній скарзі на прийняте судове рішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 14 січня 2020 року у справі № 607/6776/16-ц не спростовує висновків суду першої інстанції про те, що позивач безпідставно не надав позивачу інформацію зазначеного характеру, право на яку у нього передбачено, як у споживача банківських послуг.
       З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що позивач був позбавлений доступу на запитувану інформацію, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та дійшов правильного висновку про наявність підстав до часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
       Викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та на законність ухвали не впливають.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

       Керуючись ст. ст., 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України ,суд апеляційної інстанції -
                                       ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УкрСиббанк" - залишити без задоволення.

       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2020 року - залишити без змін.
                
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення. 

       Дата складання повного тексту постанови - 18 серпня 2020 року.

       Головуючий:                                                         Сташків Б.І.

                                                                               Костів О.З.

       Судді:                                                                Щавурська Н.Б.