ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/13537/17	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/822/20 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 311010000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Парандюк Т. С., Щавурська Н. Б., 
за участю секретаря - Костів Х.Ю. 
розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №607/13537/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2018 року, ухвалену суддею Братасюк В.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти і науки Тернопільської міської ради, Тернопільської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №7 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, скасування наказів, -
В С Т А Н О В И В:
у травні 2019 року  ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2018 року у справі №607/13537/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти і науки Тернопільської міської ради, Тернопільської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №7 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, скасування наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами.
В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1  зазначила, що при вирішенні справи судом не було враховано того, що існують істотні для справи обставини, котрі були встановлені іншим судовим рішенням від 08 лютого 2019 року, а конкретніше — мало місце не підтвердження фактів, викладених в наказі про винесення догани ОСОБА_1 , що стали підставою для її винесення та порушення порядку накладання на працівника дисциплінарного стягнення.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2020 року у задоволенні ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2018 року — відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2020 року у справі №607/13537/17 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2018 року і направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що судом першої інстанції дана неправильна оцінка обставинам, які вона вважає нововиявленими та такими, що є безумовною підставою для перегляду рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2018 року у справі №607/13537/17. Вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2019 року в цивільній справі №607/17959/18 були встановлені обставини, які є істотними для даної справи та є нововиявленими, що є підставою для перегляду у цій справі судового рішення від 20 червня 2018 року.
Від Управління освіти і науки Тернопільської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять відхилити апеляційну скаргу, посилаючись на те, що судом першої інстанції дана правильна оцінка обставинам, які ОСОБА_1 вважає нововиявленими, а вимоги апелянта є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2019 року у справі №607/17959/18 встановлено, що: “ ОСОБА_1 зазначає, що дисциплінарне стягнення, оголошене спірним наказом, стало однією з підстав для її звільнення. Це в свою чергу потягло втрату основного доходу, поставило її в скрутне матеріальне становище, призвело до необхідності прикладати додаткові зусилля по організації свого життя та пошуку нової роботи”. Такі твердження є безпідставними та не відповідають реальним обставинам справи. Із записів її трудової книжки вбачається, що вона була звільнена за прогул без поважних причин на підставі ч.4 ст.40 КЗпП. Факт прогулу без поважних причин є самостійною підставою для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При звільненні працівника на цій підставі наявність у нього непогашених стягнень до уваги не береться, а тому, рішення власника чи уповноваженого органу впливати не може. З огляду на це, не існує причинно-наслідкового зв`язку між оголошенням позивачу стягнення з однієї сторони та з іншої її звільненням, а отже, і моральними стражданнями, котрі були ним заподіяні, якщо такі і мали місце.
Від Тернопільської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №7 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради Тернопільської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять відхилити апеляційну скаргу, оскільки судом першої інстанції було постановлено справедливу та законну ухвалу, в якій надана правильна оцінка обставинам, які ОСОБА_1 вважає нововиявленими.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що посилання заявниці на неврахування судом можливих порушень, при винесенні ОСОБА_1 догани за невиконання в повному обсязі посадових обов`язків, оголошеної наказом школи 31 серпня 2017 року, не може вважатися нововиявленою обставиною в розумінні ст.423 ЦПК України, оскільки позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі і визнання незаконним наказу про звільнення у справі №607/13537/17, заявлено зовсім з інших підстав, не пов`язаних з обставинами оголошення останній догани.
Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи, правильно застосовано норми процесуального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (частина перша стаття 423 ЦПК України).
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Перелік підстав, визначених статтею 423 ЦПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2018 року (том 1, а.с. 186-188), яке залишене без змін Постановою Тернопільського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року (том 1, а.с. 264-269) та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2020 року (том 2, а.с. 74-77) у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Управління освіти і науки Тернопільської міської ради, Тернопільської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №7 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу — відмовлено.
Предметом розгляду вказаної справи було звільнення заявниці на підставі п.4 ст.40 КЗпП України, за прогул без поважних причин. 
ОСОБА_1 зазначає в заяві як нововиявленою обставиною, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2019 року встановлено порушення порядку накладення дисциплінарного стягнення про винесення догани і що в результаті судового розгляду не знайшли свого підтвердження факти, викладені у наказі “Про винесення догани ОСОБА_1 ” 
Однак, підставою звільнення ОСОБА_1 був прогул без поважних причин, а не догана за невиконання посадових обов`язків.
Суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення 20 червня 2018 року, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Тому колегія суддів вважає, що не є нововиявленою обставиною рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2019 року, оскільки позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі і визнання незаконним наказу про звільнення у справі №607/13537/17, заявлено зовсім з інших підстав, не пов`язаних з обставинами оголошення останній догани. 
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2018 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2018 року — залишити без змін.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на рахунок держави.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 вересня 2020 року. 

Головуючий 
Судді