Постанова
Іменем України                                       
16 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 755/10683/17
провадження № 61-9787св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція»,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Мазурик О. Ф., Кравець В. А., Махлай Л. Д.,       від 09 червня 2020 року.
Короткий зміст позовних вимог
В липні 2017 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» (далі - ОСББ «Київська Венеція») звернулось до суду 
з позовом (вимоги якого були уточнені) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті внесків за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року у розмірі 9 793, 43 грн, стягнення інфляційних втрат за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року - 417, 11 грн та 3 % річних за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року у розмірі 34, 81 грн.
В обґрунтування заявлених вимог ОСББ «Київська Венеція» посилалося на невиконання відповідачем протоколу № 1 загальних зборів співвласників ОСББ «Київська Венеція» від 23 липня 2016 року, яким затверджено розмір одноразового внеску та щомісячних внесків співвласників з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку чим у ОСОБА_1 утворилася заборгованість за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року у розмірі 9 793, 43 грн. Крім того, посилаючись на прострочення відповідачем виконання зобов`язання зі сплати внесків, з підстав, передбачених           статтею 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року у розмірі               417, 11 грн, три проценти річних за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року у розмірі 34, 81 грн.
ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСББ «Київська Венеція» про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом № 1 від 23 липня 2016 року.
Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивував тим, що 23 липня 2016 року проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , на яких прийнято рішення, оформлене протоколом № 1, пунктом 3 якого затверджено кошторис ОСББ «Київська Венеція», розмір щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також розмір разового внеску.
ОСОБА_1 стверджував, що під час скликання, проведення та оформлення результатів загальних зборів допущено порушення норм чинного законодавства (зокрема, відсутність кворуму), які спотворили волю співвласників будинку при прийнятті рішень з питань, внесених до порядку денного цих загальних зборів, зокрема, щодо питань, включених до пункту 3 порядку денного.
За наведених обставин ОСОБА_1 просив визнати недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - вищого управління ОСББ «Київська Венеція», а саме: рішення про затвердження кошторису ОСББ «Київська Венеція» на наступні 12 місяців для одержання надходжень і здійснення витрат (підпункт 3.1 пункту 3 протоколу № 1); рішення про затвердження розмірів щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 : для власників квартир - 5, 06 грн за 1 кв. м належної загальної площі квартири; для власників нежитлових приміщень - 5, 06 грн за 1 кв. м належної загальної площі нежитлового приміщення; для власників машиномісць - 500 грн на місяць за одне машиномісце у підземному паркінгу (підпункт 3.2 пункту 3 протоколу № 1); рішення про встановлення разового внеску для власників квартир, нежитлових приміщень, машиномісць у підземному паркінгу з утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 3, 00 грн за 1 кв. м належної загальної площі (підпункт 3.3 пункту 3 протоколу № 1).
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 
2019 року у задоволенні позову ОСББ «Київська Венеція» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Київська Венеція», оформлене протоколом № 1 від 23 липня 2016 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у задоволенні первісних позовних вимогах слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити, оскільки  ОСОБА_1  доведено підставу недійсності рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Київська Венеція» в частині встановлення розміру внесків на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій та одноразового внеску, оскільки це рішення прийнято з порушенням положень статуту ОСББ «Київська Венеція» (за прийняття рішення проголосувало менше двох третин від загальної кількості співвласників).
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 09 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСББ «Київська Венеція» задоволено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року скасовано.
Позов ОСББ «Київська Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті обов`язкових внесків та стягнення інфляційних втрат і 3 % річних задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь           ОСББ «Київська Венеція» заборгованість за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року у розмірі 9 793, 43 грн, інфляційні втрати за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року - 417, 11 грн та 3 % річних за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року у розмірі 34, 81 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСББ «Київська Венеція» про визнання недійсним рішення загальних зборів відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення зустрічного позову, оскільки позивачем за зустрічним позовом не було надано суду доказів порушення саме його прав оспорюваним рішенням. ОСОБА_1 не доведено втручання в його права внаслідок прийняття оспорюваного рішення ОСББ, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Окрім того, ОСОБА_1 був присутнім на загальних зборах 23 липня 2016 року та проголосував «За» вирішення питань, передбачених пунктом 3 порядку денного загальних зборів, що свідчить про його згоду з розмірами внесків.
Задовольняючи первісні позовні вимоги ОСББ «Київська Венеція», апеляційний суд виходив із того, що  ОСОБА_1 не сплачував  платежів з утримання будинку і споруд, прибудинкової території та одноразового платежу, внаслідок чого за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 9 793, 43 грн. Наявність боргу за житлово-комунальні послуги не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою              статті 625 ЦК України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2020 року і залишити в силі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального 
і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права 
без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заявник стверджує, що апеляційний суд не розглянув зустрічні позовні вимоги по суті, дійшовши помилкового висновку, що права позивача за зустрічним позовом не порушені. Заявник стверджує, що оскаржене рішення ОСББ «Київська Венеція» є незаконним, прийняте із порушенням вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статуту об`єднання, оскільки кількість голосів членів ОСББ була недостатньою для прийняття рішення щодо встановлення розміру внесків (рішення не набрало дві третини голосів співвласників). Звертає увагу суду, що його позовна заява спрямована на захист права співвласника на участь у таких зборах.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2020 року справу за позовом       ОСББ «Київська Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті обов`язкових внесків, інфляційних втрат та 3 % річних, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Київська Венеція» про визнання недійсними рішень загальних зборів призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У поданому відзиві на касаційну скаргу ОСББ «Київська Венеція» посилається на те, що доводи касаційної скарги не спростовують правильного по суті судового рішення апеляційного суду, який правильно встановив обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення первісних позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічних вимог. ОСББ «Київська Венеція» вважає, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження порушення його прав внаслідок прийняття оспорюваного рішення ОСББ «Київська Венеція».
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - нежитлового приміщення АДРЕСА_2 . 
ОСББ «Київська Венеція» є юридичною особою, створеною власниками квартир та нежитлових приміщень зазначеного будинку. ОСББ «Київська Венеція» діє на підставі статуту, затвердженого установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку 29 квітня 2016 року.
23 липня 2016 року в ОСББ «Київська Венеція» проведено загальні збори  співвласників багатоквартирного будинку, якими, серед інших питань, прийнято рішення про встановлення розміру обов`язкових платежів на утримання та обслуговування будинку, оформлене протоколом загальних зборів ОСББ «Київська Венеція» № 1.
У пункті 3 рішенні загальними зборами вирішено: затвердити кошторис ОСББ «Київська Венеція» на наступні 12 місяців для одержання надходжень і здійснення витрат (пункт 3.1); затвердити розміри щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 : для власників квартир - 5, 06 грн за 1 кв. м належної загальної площі квартири; для власників нежитлових приміщень -                 5, 06 грн за 1 кв. м. належної площі нежитлового приміщення; для власників машиномісць - 500, 00 грн на місяць за одне машиномісце в підземному паркінгу (пункт 3.2); встановити разовий внесок для власників квартир, нежитлових приміщень, машиномісць у підземному паркінгу з утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 3, 00 грн за                          1 кв. м належної загальної площі (пункт 3.3).
Відповідач за первісним позовом не сплачував встановлених                   ОСББ «Київська Венеція» внесків з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та одноразового внеску, внаслідок чого за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року утворилася заборгованість у розмірі у розмірі 9 793, 43 грн.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою,        третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша                          статті 526 Цивільного кодексу України»).
Відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир, приміщень зобов`язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об`єднанні. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати за відповідними рахунками у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором. 
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настаютьправові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Наявність боргу за житлово-комунальні послуги не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином.
Згідно розрахунку, наданого ОСББ «Київська Венеція» та не спростованого ОСОБА_1 , сума заборгованості останнього складає 9 793, 43 грн, за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року сума інфляційних втрат становить 417, 11 грн та 3 % річних -  34, 81 грн.
Загальна сума заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних становить 10 245, 35 грн.
Відповідно до статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення первісних позовних вимог, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, із урахуванням зазначених норм матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по внесках за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання ОСОБА_1 грошового зобов`язання. Правильність розрахунку розміру заборгованості ОСОБА_1 не спростовано.
Щодо відмови апеляційним судом у задоволенні зустрічних позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСББ «Київська Венеція» про визнання недійсними рішень загальних зборів слід зазначити наступне.
Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.  
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». 
Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. 
Відповідно до статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. 
Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.
Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).
Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
Ураховуючи те, що позивач є власником нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту його прав як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушених, на його думку, діяльністю юридичної особи (зокрема права на участь у загальних зборах) шляхом прийняття відповідного рішення за відсутності кворуму, цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, відтак підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18) зазначено, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України).
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження                           № 14-576апп18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19), а також у постанові Верховного Суду                     від 01 квітня 2020 року у справі № 711/10310/17-ц. 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду цей спір в частині вирішення зустрічних позовних вимог підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, як спір, що виник з корпоративних відносин, між учасниками (членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (членом).
Об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства не допускається, якщо інше не встановлено законом (стаття 20 ЦПК України).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до частин першої та другої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.
Суди при розгляді справи в частині заявлених зустрічних позовних вимог не встановили природу правовідносин, які виникли між сторонами, неправильно застосували норми процесуального права, а тому судові рішення у частині вирішення зустрічних позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСББ «Київська Венеція» про визнання недійсними рішень загальних зборів підлягають скасуванню, а провадження у справі в цій частині - закриттю.
На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК Україниколегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи за його позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів ОСББ «Київська Венеція» віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. 
Керуючись статтями 255, 256, 400, 402, 409, 410, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2020 року в частині вирішення позовних вимог об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті обов`язкових внесків, інфляційних втрат та 3% річних залишити без змін.
Постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2020 року та рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» про визнання недійсними рішень загальних зборів скасувати.
Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» про визнання недійсними рішень загальних зборів закрити.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що розгляд його вимог до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська Венеція» про визнання недійсними рішень загальних зборів віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови  ОСОБА_1  має право звернутися до суду із заявою про направлення справи у частині вказаних вимог за встановленою юрисдикцією.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий              	Є. В. Синельников  	
Судді 	О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара  	
 	С. Ф. Хопта	
 	 	
 	В. В. Шипович