ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" липня 2020 р.                                                                     Справа №914/1218/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                      Кордюк Г.Т.
суддів                                                                                          Кравчук Н.М.
                                                                                                           Плотніцького Б.Д.          
секретар судового засідання Матіїшин Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Львівської міської ради,  б/н  б/д (вх. №01-05/4220/19 від 26.11.2019),
на рішення  Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 (повне рішення складено 25.10.2019)
у справі №914/1218/19 (суддя Крупник Р.В.)
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", м. Київ
до відповідача:  Львівської міської ради, м. Львів
про   визнання договору оренди землі від 02.08.2010 поновленим, а додаткової угоди укладеною

За участю представників від:
позивача: не з`явились;
відповідача: Кузь І.І.

ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом  до Львівської міської ради про визнання договору оренди землі від 02.08.2010 поновленим, а додаткової угоди укладеною.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач дотримався встановленого  статтею 33 Закону України "Про оренду землі"  порядку поновлення договору оренди, звернувшись до відповідача до закінчення строку дії договору з метою реалізації переважного права на його поновлення з відповідною заявою та проектом додаткової угоди. У відповідь на звернення позивача, відповідач, зокрема, повідомив про необхідність подання пакету додаткових документів для поновлення дії договору. Вважаючи, що законодавством не передбачено необхідності подачі таких документів, позивач неодноразово звертався з відповідними листами про поновлення дії договору, однак додаткова угода між сторонами укладена не була. Оскільки, після закінчення строку дії договору позивач продовжив користуватись земельною ділянкою за відсутності заперечень відповідача проти продовження договору протягом місяця після завершення строку дії договору, позивач зазначає про наявність підстав для поновлення договору оренди відповідно до ч.6 ст. 33 Закону Укрвїни «Про оренду землі».
Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у справі №914/1218/19 позов задоволено частково. Визнано додаткову угоду №2 до договору оренди землі від 02.08.2010, зареєстрованого у Львівській міській раді 02.08.2010р. за №С-1756 та в Управлінні Держкомзему у м. Львові 09.12.2011 за №461010004000613, укладеною в редакції, викладені у пункті 2 резолютивної частини рішення суду. В решті позовних вимог відмовлено. Присуджено до стягнення з Львівської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 1921,00 грн. судового збору.
Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що позивач скористався своїм переважним правом на поновлення Договору, адже за 3 місяці до закінчення строку його дії, ПАТ "Укрнафта" направило Львівській міській раді лист від 13.11.2018 №01/01/12/01/03/19-528 про поновлення договору оренди із проектом відповідної додаткової угоди, а  вимоги орендодавця щодо надання додаткових документів, перелік яких встановлено ухвалою Львівської міської ради від 14.09.2017р. №2372 "Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська", не відповідає приписам   ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки у даній правовій нормі не передбачено обов`язку орендаря надавати такі документи. Разом з тим, в листах, які надсилалися Львівською міською радою позивачу, не міститься як жодних пропозицій щодо зміни Договору в частині розміру орендної плати, так і жодних заперечень щодо продовження строку дії договору.
З огляду на те, що після закінчення строку дії договору оренди позивач надалі продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою і відповідач письмово не повідомив його про відмову в поновленні договору оренди, є всі юридичні факти для поновлення договору на той самий строк та на тих самих умовах відповідно до ч.6 ст.33 Закону.
Оскільки за змістом абзаців 6-8 статті 33 Закону поновлення договору оренди землі в судовому порядку вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків, належним способом захисту порушеного права в цьому випадку, є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді (ч. 9      ст. 33 Закону України "Про оренду землі").
За таких умов, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання поновленим договору оренди землі від 02.08.2010. Натомість вимогу позивача про визнання укладеною Додаткової угоди №2 до Договору оренди землі від 02.08.2010 в зазначеній позивачем редакції задоволив частково, виключивши із редакції додаткової угоди положення про те, що додаткова угода №2 набирає чинності з моменту її підписання сторонами та державної реєстрації речового права оренди в порядку, визначеному законом, а також те, що додаткова угода №2 складена в трьох оригінальних примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу. 
Не погодившись з вказаним рішенням  суду першої інстанції, відповідач звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у справі №914/1218/19 скасувати з  підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу відповідач зазначає, що:
- відповідно до  положень п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст. 12 Земельного кодексу України, ч.5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» продовження договору оренди земельної ділянки можливе тільки на підставі ухвали Львівської міської ради і за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування неможливо зобов`язати Львівську міську раду у судовому порядку поновити договір оренди земельної ділянки;
- судом не надано належної оцінки листам Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, якими повідомлено позивача про необхідність подання ряду додаткових документів для продовження договору оренди землі та тому, що неподання вказаних документів свідчить про недобросовісність орендаря;
-  Порядком продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові, затвердженим ухвалою Львівської міської ради від 25.05.2017 №1995 передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, надані для обслуговування автозаправних станцій встановлюється у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Оскільки за договором оренди земельної ділянки від 02.08.2010р. №С-1756, орендна плата встановлена у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки, визнання договору укладеним на тих самих умовах суперечить вимогам чинного законодавства.
09.01.2020 до суду від Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" поступили письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких позивач просить рішення Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у справі №914/1218/19  залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу  - без задоволення.
Зокрема, позивач зазначає, що за змістом ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється без прийняття рішення органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі, а вимоги відповідача про надання додаткових документів, не передбачених ст.  33 Закону, суперечить порядку поновлення договірних відносин  та порушує права орендаря. 
          Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/1218/19 розподілено до розгляду судді - доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів - Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 апеляційну скаргу Львівської міської ради на рішення  Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у справі №914/1218/19 залишено без руху. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у справі №914/1218/19, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 20.01.2020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 зупинено апеляційне провадження у справі № 914/1218/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5724/17.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 поновлено апеляційне провадження у справі №914/1218/19, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 01.07.2020.
В судове засідання 01.07.2020 прибула представник відповідача.
Від позивача в судове засідання прибув представник за довіреністю (№01/01/07-971/д від 17.12.2019) Радович О.Б., який не є адвокатом.
Однак, відповідно до ст.56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до ч.1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до п.20 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 161 розділу  XV "Перехідні положення» Конституції України.
Відповідно до підпункту 11 пункту 161 розділу  XV "Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до  пункту 3  частини першої статті 131-1  та  статті 131-2  цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. 
Враховуючи викладені вище положення Конституції України та ГПК України, а також відсутність в матеріалах справи визначених ст. 56 ГПК України доказів, що підтверджують повноваження Радовича О.Б. діяти від її імені Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", колегія суддів дійшла до висновку, що Радович О.Б. не є належними представником позивача у даній справі.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи та заперечення, викладені у апеляційній скарзі, просила рішення Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у справі №914/1218/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутнього в судовому засіданні представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 02.08.2010 між Львівською міською радою (орендодавець) та ВАТ "Укрнафта" (орендар) укладено договір оренди землі, зареєстрований 02.08.2010 у Львівській міській раді за №С-1756 та 09.12.2011 в Управлінні Держкомзему у м. Львові за номером 461010004000613 (далі - Договір).
Відповідно до п. 1 Договору орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради №899 від 07.06.2007р. "Про затвердження Положення про організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення у м. Львові" та ухвали Львівської міської ради №2408 від 16.02.2009р. "Про користування ВАТ "Укрнафта" земельною ділянкою на вул. Хуторівка, 59 у м. Львові» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові на вул. Хуторівка, 59 для обслуговування автозаправної станції.
Згідно з п.п. 2, 3, 5, 9 Договору в оренду передається земельна ділянка, кадастровий номер 4610136800:03:003:0005, загальною площею 0,1070 га, у т.ч. під забудовою - 0,0066 га, під твердим покриттям - 0,0932 га, під озелененням - 0,0072 га (в т.ч. в межах червоних ліній 0,0170 га). На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна - споруда. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 478514,70 грн. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 47851,47 грн. в рік, що становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Пунктом 8 Договору встановлено, що такий укладено на 10 (десять) років до 16 лютого 2019 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
13.11.2018  позивач надіслав на адресу відповідача лист №01/01/12/01/03/19-528 від 13.11.2018, яким просив поновити Договір на той самий строк і на тих самих умовах, у відповідності до вимог та в строки, передбачені ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". До вказаного листа позивачем долучено проект додаткової угоди №2 до Договору, копію Договору, довіреності на право підписання додаткової угоди та виписку з ЄДРПОУ.
Листом №2403-вих-6197 від 14.12.2018 Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради повідомило позивача про те, що ухвалою Львівської міської ради  від 30.06.2016 №631 введено в дію з 01.01.2017 нову нормативну грошову оцінку земель м. Львова, відповідно, річний розмір орендної плати визначається на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі, виданих відділом у місті Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області в 2018 році. Також, згідно Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради  від 25.05.2017 №1995, підставою для укладення договору оренди земельної ділянки є ухвала міської ради про передачу ділянки в оренду, а орендна плата за земельні ділянки, надані для обслуговування автозаправних станцій встановлюється у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Оскільки в договорі оренди землі від 02.08.2010р. №С-1756, орендна плата (як одна з істотних умов договору) встановлена у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки, така не відповідає нормативно-правовим актам Львівської міської ради.
Окрім того, у вказаному листі зазначено, що поновлення терміну оренди земельної ділянки додатковою угодою не передбачено ухвалою Львівської міської ради від 14.09.2017 №2372, а для продовження терміну оренди земельної ділянки позивачу необхідно подати, зокрема,  такі документи: заяву на ім`я голови ЛМР, план земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, висновок Управління архітектури та урбаністики про наявність містобудівних обмежень щодо користування земельною ділянкою та копію висновку Управління архітектури, на підставі якого земельна ділянка надавалась в оренду, копію правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно, копію технічного паспорта на об`єкти нерухомого майна, довідку про справляння плати за землю за останні 2 роки, що передують даті подання заяви на оформлення землекористування, копію договору оренди землі з додатками, копію установчих документів підприємства, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, довіреність або нотаріально засвідчену копію довіреності для уповноваженої особи.
В подальшому ПАТ "Укрнафта" неодноразово зверталася до Львівської міської ради листами від 26.12.2018 №01/01/12/01/03/19-626, від 03.01.2019 №01/01/12/01/03/19-3, від 12.02.2019 №01/01/12/01/03/19-82, від 18.03.2019 №01/01/12/01/03/19-166, від 25.03.2019 №01/01/12/01/03/19-183 про поновлення на новий строк Договору з дотриманням положень ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».
Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, в свою чергу, надіслало позивачеві листи від 28.01.2019 №2403-249, від 15.03.2019 №2403-1030, від 18.04.2019 №2403-1657 про необхідність подання вище вказаних документів та вказівкою про те, що підставою для укладення договору оренди земельної ділянки слугує ухвала міської ради про передачу земельної ділянки в оренду.
Вважаючи вимоги відповідача щодо надання переліку додаткових документів безпідставними, зволікання з поновленням Договору необґрунтованим та протиправним, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про визнання договору оренди землі від 02.08.2010 поновленим, а додаткової угоди укладеною на підставі ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
  Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:
За змістом частини     2  статті    792 Цивільного кодексу України  відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відносини, пов`язані з орендою землі, врегульовані, зокрема  Законом України "Про оренду землі"  (далі - Закон), яким визначені умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Статтею 13 Закону передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі ст. 31 Закону договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
Відповідно до ст. 33 Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). 
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. 
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. 
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. 
У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: 
власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); 
уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). 
Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. 
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. 
Таким чином,   статтею 33 Закону  регламентовані порядок та підстави поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини перша - п`ята цієї статті), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина шоста цієї статті).
Законодавець у частині п`ятій  статті 33 Закону  визначив алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:
1) розглянути лист-повідомлення на предмет відповідності вимогам закону;
2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;
3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);
4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.
За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Зазначені положення слід розуміти таким чином:
а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам  закону  повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;
б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема,  у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №912/3810/16, від 10.09.2018 у справі №920/739/1.
При цьому, заперечення орендодавця стосовно невідповідності направленого орендарем листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам  закону  мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення  закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.
Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про визнання додаткової угоди укладеною на нових узгоджених істотних умовах, а не пролонгація на попередніх умовах.
У разі ж встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строку звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі, однак невиконання при цьому орендодавцем установленого частиною п`ятою  статті 33 Закону  обов`язку у місячний строк розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення цю поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.
Частиною шостою  статті 33 Закону  регламентовані порядок та підстави поновлення договору оренди землі на новий строк у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.
Відповідно до частини шостої  статті 33 Закону  у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим  на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Отже щодо прав та обов`язків орендодавця відповідно до порядку поновлення договору оренди землі, визначеного частиною шостою  статті 33 Закону, то орендодавець має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини шостої зазначеної статті Закону.
У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк (частина шоста статті 33 Закону).
Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 Закону). При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №903/734/18.
Судом встановлено, що позивач скористався своїм переважним правом на поновлення Договору, оскільки за 3 місяці до закінчення строку його дії, направив Львівській міській раді лист від 13.11.2018р. №01/01/12/01/03/19-528 про поновлення договору оренди із проектом відповідної додаткової угоди. Таким чином, орендар належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 90 до закінчення строку дії Договору.
Львівська міська рада після отримання листа позивача зобов`язана була протягом місяця розглянути це повідомлення, прийняти рішення та укласти додаткову угоду або за наявності заперечень щодо поновлення договору оренди землі  направити орендарю лист-повідомлення про прийняте рішення. 
Натомість, листом №2403-вих-6197 від 14.12.2018 Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради повідомило позивача про те, що:
- для вирішення питання про поновлення дії Договору ПАТ "Укрнафта" слід надати додатково ряд перелічених в листах документів;
- розмір орендної плати в Договорі (додатковій угоді), який становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не відповідає вимогам положенням Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові, оскільки така повинна становити 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
- підставою для укладення договору оренди земельної ділянки є ухвала міської ради про передачу ділянки в оренду, натомість поновлення дії Договору на підставі додаткової угоди не передбачено ухвалою Львівської міської ради від 14.09.2017р. №2372.
В подальшому ПАТ "Укрнафта" неодноразово зверталася до Львівської міської ради з листами про поновлення на новий строк Договору з дотриманням положень ст. 33 Закону, в тому числі із листом про поновлення Договору на новий строк в порядку ч.6 ст. 33 Закону, однак Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради надсилало позивачу листи про  необхідність подання додаткових документів та вказівкою про те, що підставою для укладення договору оренди земельної ділянки слугує ухвала міської ради про передачу земельної ділянки в оренду. При цьому, вказані листи не містять  жодних пропозицій щодо зміни істотних умов  Договору, зокрема щодо розміру орендної плати, та жодних заперечень щодо продовження строку дії Договору. 
Разом з тим, як встановлено судом та не заперечується відповідачем,  після закінчення строку дії договору оренди позивач надалі продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою, а відповідач письмово не повідомив позивача про відмову в поновленні договору оренди.
При цьому, суд зазначає, що надіслані позивачу листи  Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради не є запереченнями орендодавця в розумінні частини 6  статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки такі не містять заперечення щодо поновлення договору оренди землі.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про поновлення Договору на той самий строк та на тих самих умовах відповідно до ч.6 ст.33 Закону.
Покликання апелянта на те, що судом не надано належної оцінки листам Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, якими повідомлено позивача про необхідність подання ряду додаткових документів для продовження договору оренди землі та тому, що неподання вказаних документів свідчить про недобросовісність орендаря, судом апеляційної інстанції відхиляється, оскільки вимоги орендодавця щодо надання додаткових документів, перелік яких встановлено ухвалою Львівської міської ради від 14.09.2017р. №2372 "Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська", не відповідає приписам ст. 33 Закону.
Аналогічну правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17.
Окрім того, суд апеляційної інстанції відхиляє покликання апелянта на те, що продовження договору оренди земельної ділянки можливе тільки на підставі ухвали Львівської міської ради і за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування неможливо зобов`язати Львівську міську раду у судовому порядку поновити договір оренди земельної ділянки, оскільки чинним законодавством передбачено саме направлення орендодавцем протягом місяця після закінчення дії договору листа-повідомлення про  заперечень щодо поновлення договору, чого, як встановлено судами і не спростовано відповідачем, зроблено не було, тоді як укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди відбувається без прийняття рішення органом місцевого самоврядування про таке поновлення, про що прямо зазначено в частині 6 статті 33 Закону.
Покликання апелянта на те, що у зв`язку зі зміною розміру орендної плати  визнання договору укладеним на тих самих умовах суперечить вимогам чинного законодавства, судом апеляційної інстанції відхиляється з огляду на те, що звертаючись з позовом у даній справі, позивач покликається на положення ч. 6 ст.33 Закону, якою передбачено поновлення договору оренди саме на той самий строк і на тих самих умовах. У той же час відповідач, як орендодавець, не позбавлений права в загальному порядку ініціювати зміни до договору оренди в частині розміру орендної плати і після поновлення договору оренди.
Аналогічну правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №914/3206/16
З огляду на вищенаведене,  колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваному рішенні.
Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції  покласти на скаржника в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.
          Керуючись ст.ст.269,270,275,276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:
1. Рішення Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 у справі №914/1218/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Львівської міської ради - без задоволення.
2.  Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
3. Порядок та строк оскарження встановлені  ст. ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                 Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                          Плотніцький Б.Д. 

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.07.2020