Постанова  
Іменем України
 
16 вересня 2020 року                  
м. Київ
            
справа № 607/15555/17
провадження № 61-13592св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,  
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
треті особи:приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Мастенко Наталія Павлівна, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Ломакіна Лілія Володимирівна, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Кравець Тетяна Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорога родина»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційні скарги  ОСОБА_1 на ухвали Тернопільського апеляційного суду від 19 липня 2019 року у складі колегії суддів  Костів О. З., Сташків Б. І., Хома М. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                   № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційних скарг ОСОБА_1 на ухвали Тернопільського апеляційного суду від 19 липня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого                         2020 року.
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Мастенко Н. П., приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Ломакіна Л. В., приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Кравець Т. В., Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорога родина» (далі - ТОВ «Дорога родина»), про визнання договорів дарування нерухомого майна недійсними та скасування їх державної реєстрації.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                 від 14 вересня 2018 року позов задоволено частково.
Визнано недійсним договір дарування магазину, укладений 31 травня                   2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким                        ОСОБА_1 безоплатно передала у власність ОСОБА_2 належний їй на праві власності магазин, загальною площею 1 515,8 кв. м, на АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л. В. 31 травня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 482.
Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, укладений                       31 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_1 безоплатно передала у власність ОСОБА_2 належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 0,0317 га, кадастровий номер 6110100000:12:012:0023, розташовану по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л. В. 31 травня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 485.
Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, укладений                          31 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_1 безоплатно передала у власність ОСОБА_2 належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 0,0318 га, кадастровий номер 6110100000:12:012:0024, для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, розташовану по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л. В. 31 травня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 488.
Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, укладений                      31 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_1 безоплатно передала у власність ОСОБА_2 належну їй на праві власності земельну ділянку, площею 0,0300 га, кадастровий номер 6110100000:12:012:0028, для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, розташовану по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л. В. 31 травня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 491.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, укладених 29 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та скасування їх державної реєстрації відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що права та інтереси позивачки були порушенні відповідачкою ОСОБА_2 і вказані порушенні права та інтереси підлягають захисту судом шляхом визнання недійсним  відповідних договорів дарування.
Відмовляючи у задоволенні частини позову, місцевий суд виходив з того, що позивачкою ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що укладені 29 березня 2017 року між ОСОБА_1 та              ОСОБА_2 договори дарування вчинялися позивачем під впливом обману з боку відповідачки, що нею неправильно сприймалися фактичні обставини правочину, що вплинуло на її волевиявлення, тобто не доведено обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог.
Не погодившись з рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 ,                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Дорога родина» подали окремі апеляційні скарги.
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 січня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Дорога родина» залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                            від 14 вересня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, укладених 29 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 в частині визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, задоволено.
В решті рішення суду залишено без змін.
Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 березня 2019 року касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Дорога родина» задоволено частково.
Постанову Тернопільського апеляційного суду від 18 січня 2019 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
27 червня 2019 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про відмову від позову.
 
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27 червня  2019 року заяву ОСОБА_1 про відмову від позову  задоволено.
Прийнято відмову позивачки від позову.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                   від 14 вересня 2018 року у цій справі визнано нечинним та закрито провадження у справі.
Повернуто ОСОБА_1   з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 057,50 грн.
Заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2018 року у цивільній справі № 607/15555/17  задоволено.
В порядку повороту виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2018 року у цивільній справі                          № 607/15555/17 скасовано:
- рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради Легінь О. М. від 25.03.2019 р. 09:08:26 з індексним номером 46113126, та внесений на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності 30840679 (із зазначенням дати державної реєстрації 15.02.2019 р. 13:52:24), відповідно до якого за TOB «Талан Тер» було зареєстровано право власності на магазин загальною площею 1515.8 кв. м на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1159416061101), яке виникло з акту приймання-передачі нерухомого майна, виданого 14.02.2019 р. ОСОБА_1 і TOB «Талан Тер»;
- рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради Легінь О. М. від 25.03.2019 р. 09:22:00 з індексним номером 46113609, та внесений на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності 30841063 (із зазначенням дати державної реєстрації 15.02.2019 р. 13:59:36), відповідно до якого за TOB «Талан Тер» було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:12:012:0023 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 545471661101), яке виникло з акту приймання-передачі нерухомого майна, виданого 14.02.2019 р. ОСОБА_1 і TOB «Талан Тер»;
- рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради Легінь О. М. від 25.03.2019 р. 09:15:50 з індексним номером 46113609, та внесений на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності 30840861 (із зазначенням дати державної реєстрації 15.02.2019 р. 13:57:03), відповідно до якого за TOB «Талан Тер» було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:12:012:0024 (реєстраційний номер об`єктна нерухомого майна 545444361101), яке виникло з акту приймання-передачі нерухомого майна, виданого 14.02.2019 р. ОСОБА_1 і TOB «Талан Тер»;
- рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради Легінь О. М. від 25.03.2019 р. 09:29:25 з індексним номером 46113805, та внесений на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності 30841235 (із зазначенням дати державної реєстрації 15.02.2019 р. 14:02:02), відповідно до якого за TOB «Талан Тер» було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:12:012:0028 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106959461101), яке виникло з акту приймання-передачі нерухомого майна, виданого 14.02.2019 р. ОСОБА_1 і TOB «Талан Тер»;
- рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради                             Сагайдак І. В. від 06.02.2019 р. з індексним номером 45397175, та внесений на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.02.2019  (о 16:05:51) запис про скасування права власності                   ОСОБА_2 на магазин загальною площею 1515.8 кв. м                                      на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1159416061101), державна реєстрація якого відбулась                           31.05.2017 16:32:49 шляхом внесення запису про право власності 20699439;
- рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради                     Сагайдак І. В. від 06.02.2019 р. з індексним номером 45396544, та внесений на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.02.2019 р. 15:48:46 запис про скасування права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:12:012:0023 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 545471661101), державна реєстрація якого відбулась 31.05.2017 16:39:59 шляхом внесення запису про право власності 20699607;
- рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради                    Сагайдак І. В. від 06.02.2019 р. з індексним номером 45397443, та внесений на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.02.2019 р. 16:12:21 запис про скасування права власності                   ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:12:012:0024 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 545444361101), державна реєстрація якого відбулась 31.05.2017 16:42:50 шляхом внесення запису про право власності 20699704;
- рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради                   Сагайдак І. В. від 06.02.2019 р. з індексним номером 45397649, та внесений на його підставі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.02.2019 р. 16:18:24 запис про скасування права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:12:012:0028 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106959461101), державна реєстрація якого відбулась 31.05.2017 р. 16:45:23 шляхом внесення запису про право власності 20699797.
У  липні 2019 року ТОВ «Дорога родина», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до апеляційного суду окремі заяви про стягнення з позивачки на їх користь сум сплаченого ними судового збору за перегляд справи в суді апеляційної та касаційної інстанціях.
Заяви мотивовані тим, що апеляційним судом при постановленні ухвали про прийняття відмови позивачки від позову та закриття провадження у справі не вирішено питання розподілу судових витрат. Вказують, що третя особа ТОВ «Дорога родина» заперечувало проти позовних вимог, а тому з позивачки слід стягнути сплачений товариством судовий збір за подання апеляційної (3 840 грн) та касаційної (5 120 грн) скарг. При цьому, відповідачка ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог, а тому з позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір за подання апеляційної (5 760 грн) та касаційної (7 680 грн) скарг.  Крім того, відповідачка ОСОБА_3   заперечувала проти позовних вимог, а тому з позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір за подання апеляційної (1 920 грн) та касаційної (2 560 грн) скарг.
Короткий зміст оскаржуваних ухвал суду апеляційної інстанції
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 19 липня 2019 року заяву ТОВ «Дорога родина» про розподіл судових витрат задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дорога родина» 3 840 грн сплаченого судового збору за апеляційний розгляд справи.
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 19 липня 2019 року заяву ОСОБА_2 про розподіл судових витрат задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 760 грн сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору.
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 19 липня 2019 року заяву ОСОБА_3 про розподіл судових витрат задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 920 грн сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору.
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Суд апеляційної інстанції виходив із того, що судові витрати, понесені ТОВ «Дорога родина», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за перегляд справи апеляційним судом, підлягають відшкодуванню за рахунок позивачки.
При цьому зазначив, що саме ОСОБА_1 подала апеляційному суду заяву про відмову від позову, а тому положення частини другої статті 142 ЦПК України можуть застосовуватись виключно до неї, зокрема щодо повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги. 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У касаційних скаргах, поданих у липні 2019 року до Верховного Суду,                              на вказані ухвали, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду апеляційної інстанції про розподіл судових витрат.
Доводи особи, яка подала касаційні скарги
Касаційні скарги мотивовані тим, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою те, що після подання ТОВ «Дорога родина», ОСОБА_2 ,                            ОСОБА_3   окремих апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції вказані особи набули статусу скаржника (заявника, апелянта), а тому після відмови позивачки від позову саме на стадії апеляційного провадження апеляційний суд повинен був вирішити питання щодо повернення цим сторонам з державного бюджету на підставі частини другої статті 142 ЦПК України50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні відповідних апеляційних скарг.
Отже, висновок апеляційного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дорога родина», ОСОБА_2 , ОСОБА_3   сплаченого судового збору у повному розмірі за апеляційний розгляд справи є помилковим. 
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційні скарги ОСОБА_2 зазначає, що апеляційний суд правильно роз`яснив стороні позивачки ОСОБА_1 те, що норми частини другої статті 142 ЦПК України застосовується виключно до учасника судового процесу, який має одночасно два процесуальні статуси - і скаржника (апелянта, касатора) і заявника (тобто особи, яка подала заяву про відмову від позову).
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційні скарги до касаційного суду не направили.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України (тут і далі в редакції, що діяла на час подання касаційної скарги, що розглядається) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
Ухвалами Верховного Суду від 09 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.
06 лютого 2020 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.
Ухвалами Верховного Суду від 06 серпня 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Встановлено, що ТОВ «Дорога родина», ОСОБА_2 , ОСОБА_3   заперечували проти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Мастенко Н. П., приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Ломакіна Л. В., приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Кравець Т. В., ТОВ «Дорога родина», про визнання договорів дарування нерухомого майна недійсними та скасування їх державної реєстрації.  
ТОВ «Дорога родина», ОСОБА_2 , ОСОБА_3   окремо звернулись до суду з апеляційними скаргами на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2018 року, ухваленого за результатами розгляду позову  ОСОБА_1 .
Подаючи вказані апеляційні скарги, ТОВ «Дорога родина» сплатило судовий збір у розмірі 3 840 грн,  ОСОБА_2 - 5 760 грн,  ОСОБА_3 - 1 920 грн, що підтверджується квитанціями № 35 від 18 жовтня 2018 року, № NOMNH5848 від 18 жовтня 2018 року, № 0.0.1162677143.1 від 18 жовтня 2018 року відповідно.
27 червня 2019 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про відмову від позову.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27 червня  2019 року заяву ОСОБА_1 про відмову від позову  задоволено. Прийнято відмову позивачки від позову. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2018 року у цій справі визнано нечинним та закрито провадження у справі.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою-третьою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Встановлено, що позивачка  ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи - 27 червня 2019 року подала до апеляційного суду заяву про відмову від позову. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27 червня  2019 року заяву ОСОБА_1 про відмову від позову  задоволено, прийнято відмову позивачки від позову, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2018 року у цій справі визнано нечинним та закрито провадження у справі.
При цьому питання щодо повернення ТОВ «Дорога родина»,                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як заявникам апеляційних скарг судового збору, сплаченого ними, зокрема, за апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не вирішив.
При таких обставинах ТОВ «Дорога родина», ОСОБА_2 та               ОСОБА_3    подали до апеляційного суду окремі заяви про розподіл судових витрат - стягнення з позивачки  ОСОБА_1 на їх користь сум сплаченого судовий збір за перегляд справи в суді, зокрема, апеляційної інстанції.
Відповідно до частини другої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.
Аналогічні положення закріплені у частині четвертій статті 7 Закону України «Про судовий збір», яка встановлює підстави та порядок повернення судового збору.
Установлено, що за подання апеляційної скарги ТОВ «Дорога родина» оплатило судовий збір у розмірі 3 840 грн; ОСОБА_2 - 5 760 грн; ОСОБА_3 - 1 920 грн.
При таких обставинах, ураховуючи, що після подання ТОВ «Дорога родина», ОСОБА_2 , ОСОБА_3   окремих апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції вказані особи набули статусу скаржника (заявника), а тому після відмови на стадії апеляційного провадження позивачки від позову апеляційний суд повинен був вирішити питання щодо повернення цим сторонам з державного бюджету на підставі частини другої статті 142 ЦПК України50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні відповідних апеляційних скарг.
Апеляційний суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, вказане залишив поза увагою, норму частини другої статті 142 ЦПК України витлумачив невірно, та, стягуючи з позивачки на користь ТОВ «Дорога родина», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 сплачений ними за подання апеляційних скарг судовий збір у повному обсязі, питання щодо розподілу судових витрат вирішив з порушенням норм цивільного процесуального законодавства.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційних скарг обґрунтованими та достатніми для скасування оскаржуваних ухвал апеляційного суду.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
 
Згідно з частиною третьою статті 411 ЦПК України порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд.
У частині четвертій статті 411 ЦПК України зазначено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
За таких обставин Верховний Суд зробив висновок, що оскаржувані ухвали суду апеляційної інстанції про стягнення судового збору не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та постановлені з порушенням норм процесуального права, що відповідно до частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвали Тернопільського апеляційного суду від 19 липня 2019 року, постановлені за заявами  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорога родина» про розподіл судових витрат, скасувати, справу за вказаними заявами передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська
Судді:                                                                                               С. Ю. Бурлаков 
А. Ю. Зайцев                    
Є. В. Коротенко 
В. М. Коротун