ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

03 серпня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/5444/19
Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/553/20

                    ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                  головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                  суддів: Кузюри Л.В., Харечко Л.К., 
                                  секретар: Позняк О.М.  
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Омега Банк»
Особа, яка подали апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсним іпотечного договору та договору купівлі-продажу прав вимоги, скасування реєстрації іпотеки та заборони на нерухоме майно, (суддя Логвіна Т.В.), ухвалене о 09 год. 12 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 27.01. 2020 року,

                                             В С Т А Н О В И В:

  У травні 2019 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», в якій позивачка просить визнати недійсним іпотечний договір від 11 червня 2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, укладений між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» в частині відступлення права вимоги за кредитним договором №12402/0608/71-059 від 11 червня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , іпотечним договором від 11 червня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , скасувати державну реєстрацію іпотеки щодо квартири, яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , що була зареєстрована приватним нотаріусом Кондратюк В.С. 27 грудня 2012 року, скасувати державну реєстрацію обтяжень, а саме заборону на нерухоме майно щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що була зареєстрована приватним нотаріусом Красногором О.В. 11 червня 2008 року, номер запису про обтяження 7370868.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач Публічне акціонерне товариство «Омега Банк»  не виконав своє основне зобов`язання щодо видачі кредиту в сумі 100000 доларів США, на забезпечення якого укладався іпотечний договір. Таким чином, укладений між відповідачем ПАТ «Омега Банк»  та позивачем іпотечний договір є недійсним в силу відсутності основного зобов`язання, з метою забезпечення якого укладався іпотечний договір. Як наслідок є недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012, укладений між відповідачем ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем ПАТ «Омега Банк»  в частині відступлення права вимоги по кредитному договору та іпотечному договору укладених між відповідачем ПАТ «Омега Банк» та позивачем. Враховуючи викладене є незаконними державна реєстрація заборони відчуження та державна реєстрація іпотеки, здійснені на підставі недійсних правочинів.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсним іпотечного договору та договору купівлі-продажу прав вимоги, скасування реєстрації іпотеки та заборони на нерухоме майно. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивачки, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи кредитний договір № 2402/0608/71-059 від 11.06.2008 року є діючим, дійсним та обов`язковим до виконання. Рішення про його недійсність не приймалось, а отже позов, за викладеними в ньому підставами, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню. Крім того, позивачем пропущений строк позовної давності, про що заявлено відповідачем ПАТ «Дельта Банк», що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що : судом першої інстанції не враховано жодний доказ наданий позивачем та не надано аргументованих  мотивів не прийняття наявних доказів, як і проігноровано саму суть позовних вимог; не наведено обгрунтування на підставі чого при відсутності основного зобов`язання вцілому має існувати забезпечення такого зобов`язання у формі іпотеки нерухомого майна. Крім того, позивачка вважає, що нею чітко викладені вимоги на підставі яких фактів та правовідносин вони формуються та визначений належний спосіб захисту своїх прав.
У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ « Дельта-Банк» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Відповідач вважає, що кредит отриманий ОСОБА_1   був виданий в доларах США з одночасним здійсненням конвертації в національну валюту, оскільки кошти були призначені для розрахунку по договору купівлі-продажу нерухомого майна. Факт отримання коштів з каси банку позивачкою підтверджений як її особистим підписом так і підписами відповідальних осіб банку та визнаний самою ОСОБА_1 у листах до банківських установ. Також згідно  виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 , остання погашала кредитну заборгованість у доларах США до січня 2015 року, також позивачка виконувала умови договору іпотеки здійснюючи добровільне страхування майна переданого в іпотеку. Надані в якості доказів висновки експертиз не можуть бути визначальними доказами для суду та мати переваги.Крім того, діюче законодавство взагалі не пов`язує можливість визнання недійсним договору іпотеки « в силу відсутності основного зобов`язання», як зазначає позивач. Тим більше позивач  жодним належним та допустимим доказом не підтвердив відсутність основного зобов`язання. Посилання на судові рішення, які на момент ухвалення судового рішення у даній справі були скасовані, як на підставу відсутності основного зобов`язання не можуть слугувати доказом відсутності такого зобов`язання та наявності кредитної заборгованості.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст.268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону  частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції. 
Судом встановлено, що 11 червня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір №2402/0608/71-059, за умовами якого позивачу надано кредит в сумі 100 000 доларів США строком до 10 червня 2033 року включно зі сплатою за користування кредитними коштами 11,9% річних. Сторони також погодили графік погашення кредиту, який є додатком до договору.( а.с. 8-10 , 189 т.1)
На момент розгляду даної справи, кредитний договір № 2402/0608/71-059 від 11.06.2008 р. є діючим, дійсним та обов`язковим до виконання. Рішення про його недійсність не приймалося.
Згідно з пунктами 1.2, 1.4 вказаного договору кредит надається банком у готівковій формі через касу банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національній валюті України та внесення коштів в національній валюті України на користь ОСОБА_4 , як оплату за договором купівлі-продажу, зазначеним у пункті 1.4 цього договору. Кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу між позичальником та ОСОБА_4 з метою придбання трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, відповідно до п. 2.1 договорур купівлі-продажу вище зазначеної квартири  від 11.06.2008 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 сторони визначили, що : продаж вчинено за 553495 грн, з яких 68495 грн продавець одержав від покупця, ще до підписання цього договору, а решту суми в розмірі 485000 грн, які покупець зобов`язується сплатити на протязі одного банківського дня з дня підписання цього договору, із залученням кредитних коштів отриманих в установі банку. Приватним нотаріусом Чернігівського міського ноторріального округу Красногор О.В. в тексті Договору купівлі-продажу квартири від 11.06.2008 року засвідчено про наявність заяви продавця про повний розрахунок з нею за продану квартиру від 11.06.2008 року за № 5495, та засвідчено факт, що розрахунок між сторонами проведено в повному об`ємі. ( а.с. 197-198 т. 1)
З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 11.06.2008 року позивачка уклала з ВАТ «Сведбанк» іпотечний договір, за умовами якого передала в іпотеку належну їй на праві власності трикімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_1 .( а.с. 11-12 т.1)
Враховуючи цільове призначення кредитних коштів, кредит був виданий в доларах США з одночасним здійсненням конвертації в національну валюту,оскільки кошти були призначені для розрахунку по договору купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується заявою на видачу готівки від 11.06.2008 року.( а.с. 195 т. 1)
Згідно з виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 за період до 25.05.2012 року наданому АТ « Дельта Банк» первісним кредитором, вбачається погашення заборгованості по кредиту згідно кредитного договору № 2402/0608/71-059 від 11.06.2008 року до січня 2018 року як первісному кредитору так і новому. Також, ОСОБА_1 щороку, виконуючи умови іпотечного договору, укладала договори добровільного страхування майна предмета іпотеки. Погашення кредиту здійснювалось позивачкою у доларах США, про що свідчать заяви  за підписом позичальника до ПАТ « Сведбанк» про купівлю іноземної  валюти для погашення кредиту.( а. с. 212-247 т. 1)
В своїх заявах адресованих банківським устоновам ОСОБА_1 визнавала наявність договірних відносин між нею та банками та отримання нею кредитних коштів у валюті.
Звертаючись до суду з позовом позивачка як на підставу для задоволення позовних вимог посилалась на обставини встановлені та доведені рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2017 року ухваленому у справі за позовом ПАТ « Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 07.07.2017 року та надавала в якості доказів висновок судово-економічної експертизи та висновок судово-почеркознавчої експертизи, які були проведені в рамках зазначеної справи.(а.с. 24-40 т. 1
На час розгляду даної справи судом першої інстанції  вище зазначені рішення суду ухвалені у справі за позовом ПАТ « Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки були змінені Постановою  Верховного суду від 27.11.2019 року в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог. ( а.с. 96-100)
Правовим обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначала ст.ст.546,548,572-575, 584,589 ЦК України та ст.1-5 Закону України « Про іпотеку»  та просила застосувати для захисту своїх майнових прав як належного способу захисту -  визнання недійсною угоди про передачу майна  в іпотеку та угоди про передачу майнових прав,
Підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, матиме найбільший ефект.
Таким чином, метою ефективного способу захисту є забезпечення поновлення порушеного права, адекватність наявним обставинам.
Таким чином, аналізуючи обставини справи, надані учасниками докази та враховуючи характер спірних правовідносин, норми права які їх регулюють, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачки є вірним. Обставини на які посилається позивачка в своєму позові оцінені судом першої інстанції в сукупності з іншими доказами та їм надана вірна правова оцінка. Позивачем не наведено підстав передбачених ст. 203 та ст. 215 ЦК України для визнання правочинів недійсними як і не надано достатніх та допустимих доказів для підтвердження своєї позиції.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три  роки. ( ст.257 ЦК України).
При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Пропуск строку позовної давності є самостійною підставою відмови у задоволенні позову за його обґрунтованості, необґрунтованість вимог є підставою для відмови у позові саме з цих підстав.
Таким чином, судом першої інстанції помилково зроблено висновок щодо задоволення заяви АТ «Дельта Банк» від 16 липня 2019 року про застосування строків позовної давності, як додаткової підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсним іпотечного договору та договору купівлі-продажу прав вимоги, скасування реєстрації іпотеки та заборони на нерухоме майно про застосування строків позовної давності.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 п.1 ч.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                          П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення висновки суду про застосування строків позовної давності.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текс постанови складено 03.08.2020 року.

Головуючий:                                                             Судді: