ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 820/6625/16
адміністративне провадження № К/9901/47216/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шишова О.О.,
суддів Дашутіна І.В, Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу 

за позовом  ОСОБА_1 до Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, третя особа - Міністерство оборони України, про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі №820/6625/16 за нововиявленими обставинами, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року (прийняту в складі: головуючого судді Спірідонова М.О.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого Перцової Т.С., суддів: Дюкарєвої С.В., Жигилія С.П.)

УСТАНОВИВ:
I. Суть спору.
1. ОСОБА_1 ( далі - позивач, заявник) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати неправомірними дії відповідача Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого під час проведення конкурсу на заміщення усіх оголошених вакантних посад командування та науково-педагогічних працівників військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, який відбувся 03.11.2016 на засіданні вченої ради Національного юридичного університету Імені Ярослава Мудрого під головуванням першого проректора Університету ОСОБА_2 , в порушення порядку і процедури, визначених Інструкцією про порядок заміщення вакантних посад командування, наукових, науково-педагогічних (педагогічних) працівників у вищих військових навчальних закладах (військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів) на конкурсній основі, затвердженої наказом Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 27.01.2015 № 37/51 та скасувати його результати.
2. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
3. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, постанову ХОАС від 23.03.2017 року було залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.10.2017 року касаційну скаргу відхилено, постанову ХОАС від 23.03.2017 року та ухвалу ХААС від 01.06.2017 року залишено без змін.
4. 16.11.2017 року до Харківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року за нововиявленими обставинами. 
5. Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 указує, що під час розгляду справи №820/6625/16 у засіданні від 01.06.2017 року Харківського апеляційного адміністративного суду було отримано лист - відповідь від 31.05.17 №125-00-1252 керівництва Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого на запит головуючого судді Спаскіна О.А. У зазначеному листі керівництво Університету повідомило про те, що протокол конкурсної комісії цього цивільного вищого навчального закладу взагалі не складався, що конкурсна комісія Університету не розглядала конкурсні справи претендентів на вакантні військові посади, а цивільна вчена рада проводила конкурс на підставі військового протоколу конкурсної комісії військового факультету, якій не міг використовуватися там взагалі за відсутністю відповідних юридичних підстав та ще й і за відсутністю в ньому належного правового змісту.
5.1. Позивач зазначає, що нововиявленою обставиною є той факт, що під час розгляду справи № 820/2703/17, щодо визнання неправомірними діяльності голови конкурсної комісії НЮУ першого проректора ОСОБА_2 , останній як головуючий на вченій раді, доводив до членів вченої ради НЮУ 03.11.2016 року неправдиві відомості про те, що конкурсна комісія НЮУ, яку він очолює розглядала конкурсні справи військовослужбовців претендентів на вакантні військові посади військового штату ВЮФ № 17/229, та зробила висновки про відповідність їх вимогам закону України "Про вищу освіту" та кваліфікаційним вимогам щодо відповідності штатних посад. Наслідком цього став розгляд на вченій раді НЮУ питання з повісткою "про обрання на вакантні посади" та затвердження рішення вченої ради відповідним наказом ректора. Спотворена інформація щодо протоколу, розгляду конкурсною комісією університету конкурсних справ претендентів на вакантні військові посади тощо, яку взяли до уваги члени вченої ради стала приводом для проведення самого засідання і негативного рішення відносно позивача на зазначеній вченої раді.
5.2. Крім цього позивачем як нововиявлена обставина визначено, наявність звіту аудиторської перевірки Харківського національного університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба, в частині що стосується військово-юридичного факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Муждрого Північно-східного територіального управління внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 23.06.2016 року № 234/1/31/41 яким установлено неналежне виконання своїх функціональних обов`язків окремих посадових осіб з питань фінансово-господарської діяльності та встановлено у ВЮФ неефективне використання бюджетних кошторисів, щодо утримання зайвих 9,15 посад науково-педагогічного персоналу, на яких перебували працівники та військовослужбовці за період з 01.12.2016 по 30.04.2017 року. Що на думку позивача підтверджує факт відсутності потреби у проведенні конкурсу на заміщення вакантних зайвих посад, що відбувався 03.11.2017 року.
II. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року в задоволенні заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
7. Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що зазначені позивачем обставини, що викладені у доповіді голови конкурсної комісії НЮУ першого проректора ОСОБА_2., листі НЮУ ім. Ярослава Мудрого від 31.05.2017 року № 125-00-1252, не є нововиявленими у розумінні статті 245 КАС України (чинній на час прийняття оскаржуваної ухвали), а обставини, викладені у звіті аудиторської перевірки, проведеної Північно-східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони від 23.06.2016 року № 234/1/31/41, не відносяться до предмету цієї справи.

IІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
8. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року по справі №820/6625/16 і направити справу на новий розгляд.
9. Позивач у своїй касаційній скарзі зазначає, що Університет не проводив 03.11.2016 року жодного конкурсу на заміщення вакантних посад військовослужбовців Військово-юридичного факультету, оскільки порядок проведення конкурсу, встановлений спільними наказами Міноборони та Міністерства освіти і науки від 27.01.2015 № 37/51 та від 15.08.2013 № 1190/560, не передбачає проведення конкурсів на військові посади поза військовим підрозділом. 
9.1. На думку позивача, цивільний Університет імітував проведення військового конкурсу на засіданні своєї цивільної Вченої ради з метою призначення невідповідних кваліфікаційним вимогам та Закону України «Про вищу освіту» науково-педагогічних працівників, а надалі у представленому письмовому документі - листі від 31.05.2017 року № 125-00-1252 заперечив цю юридичну подію. Крім того, вказаним листом підтверджено, що конкурсна комісія Університету не розглядала подані для участі у конкурсі заяви та документи претендентів на вакантні посади командування та науково-педагогічних працівників Факультету, які підлягають заміщенню військовослужбовцями, засідання вченої ради Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого 03.11.2016 року не проводилось. Вищевказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення відповідачем процедури проведення конкурсу. 
9.2. Крім того, позивач указує на відсутність потреби у проведенні конкурсу на заміщення вакантних зайвих посад, що засвідчено звітом аудиторської перевірки Північно-східного територіального управління внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони від 23.06.2016 року № 234/1/31/41. З огляду на викладене, стверджує, що судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій при винесені рішення по справі № 820/6625/16 було використані факти, які спростовуються доказами, що раніше не були відомі судам, що в свою чергу вплинуло на обґрунтованість та законність винесених рішень. Вважає, що зазначені вище обставини не були і не могли бути відомі позивачу та суду, оскільки нові докази протилежні від наявних в цій справі, були оприлюднені пізніше та отримані позивачем лише у жовтні 2017 року.
10. Відповідач та третя особа надали відзив на касаційну скаргу, у якій посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просили залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.
ІV. Установлені судами фактичні обставини справи
11. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 р. по справі №820/6625/15 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого за участю третьої особи - Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та скасування результатів конкурсу. Зазначена постанова суду набрала законної сили на підставі ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 року.
12. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання дій неправомірними та скасування результатів конкурсу, суд першої інстанції, з посиланням на норми частини 7 статті 36 Закону України "Про вищу освіту", пункту 6 частини 3 статті 10 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", Інструкції про порядок заміщення вакантних посад командування (керівного складу), наукових, науково-педагогічних (педагогічних) працівників у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів та науково-дослідних установах Збройних Сил України на конкурсній основі, затвердженої наказом Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України 27 січня 2015 року № 37/51, виходив з того, що дії відповідача щодо проведення конкурсу на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників військово-юридичного факультету, який відбувся 03 листопада 2016 року на засіданні вченої ради Університету, є законними.
13. Позивач, уважаючи що з`явились нововиявлені обставини про перегляд постанови суду від 23.03.2017 року, а саме:
-під час розгляду справи №820/6625/16 на запит головуючого судді Спаскіна О.А. у засіданні Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 року Харківського апеляційного адміністративного суду було отримано лист - відповідь НЮУ ім. Ярослава Мудрого від 31.05.2017 р. №125-00-1252, в якому керівництво Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого на запит головуючого судді Спаскіна О.А. повідомило про те, що протокол конкурсної комісії цього цивільного вищого навчального закладу не складався, конкурсна комісія Університету не розглядала конкурсні справи претендентів на вакантні військові посади, а цивільна вчена рада проводила конкурс на підставі військового протоколу конкурсної комісії військового факультету, який, на думку позивача, не міг використовуватися з огляду на відсутність для цього юридичних підстав та з огляду на відсутність у ньому належного правового змісту.
- під час розгляду справи № 820/2703/17, щодо визнання неправомірними діяльності голови конкурсної комісії НЮУ ім. Ярослава Мудрого) першого проректора ОСОБА_2 , останній як головуючий на вченій раді, доводив до членів вченої ради НЮУ ім. Ярослава Мудрого 03.11.2016 року неправдиві відомості про те, що конкурсна комісія НЮУ, яку він очолює, розглядала конкурсні справи військовослужбовців-претендентів на вакантні військові посади військового штату Військово-юридичного факультету № 17/229, та зробила висновки про відповідність їх вимогам закону України "Про вищу освіту" та кваліфікаційним вимогам щодо відповідності штатних посад. Наслідком цього став розгляд на вченій раді НЮУ питання з повісткою "про обрання на вакантні посади" та затвердження рішення вченої ради відповідним наказом ректора. Спотворена інформація щодо протоколу, розгляду конкурсною комісією університету конкурсних справ претендентів на вакантні військові посади тощо, яку взяли до уваги члени вченої ради, стала приводом для проведення самого засідання і негативного рішення відносно позивача на зазначеній вченій раді.
- висновки звіту аудиторської перевірки Харківського національного університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба, в частині, що стосується військово-юридичного факультету Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого Північно-східного територіального управління внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 23.06.2016 року № 234/1/31/41, проведеної Північно-східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 23.06.2016 року № 234/1/31/41, яким встановлено неналежне виконання своїх функціональних обов`язків окремих посадових осіб з питань фінансово-господарської діяльності, та встановлено у військово-юридичному факультеті (далі - ВЮФ) неефективне використання бюджетних кошторисів, щодо утримання зайвих 9,15 посад науково-педагогічного персоналу, на яких перебували працівники та військовослужбовці за період з 01.12.2016 р. по 30.04.2017 р. Зазначена обставина, на думку позивача, підтверджує факт відсутність потреби у проведенні конкурсу на заміщення вакантних зайвих посад, що відбувся 03.11.2016 року.
14. Вищезазначені обставини мають важливе значення для вирішення справи, є нововиявленими та істотними для постановлення правильного рішення у справі. При цьому раніше вони не були відомі, як мені, так і судам, які розглядали справу № 820/6625/16.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування  (в редакції, яка діяла на час вирішення справи в суді першої та апеляційної інстанції)
15. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набрав чинності 15 грудня 2017 року, обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
16.          Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
17.          Згідно із підпунктом 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані й розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
18.          08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень КАС України унесені зміни.
19.          Водночас пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
20.          З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом №460-IX.
21. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
22. Приписами статті 245 КАС України визначено , що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;
3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;
4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надане Конституційним Судом України офіційне тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи.
Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.
VI. Оцінка Верховного Суду
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
23. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
24. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
25. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.
26. Перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначений у статті 245 КАС України й відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті такою підставою є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
27. Отже, нововиявленими вважаються обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі на той час особі, що звертається із заявою. Саме наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.
28. Завданням провадження за нововиявленими обставинами є перегляд справи у зв`язку з виявленням обставин, про які не міг знати адміністративний суд, та ознаками яких є їх істотність, наявність під час розгляду справи й невідомість таких обставин.
29. Істотними обставинами справи вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін з метою розгляду спірної ситуації й могли вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі.
30. При цьому, нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення. Також, слід розрізняти нововиявлені обставини як факти та нові докази як підтвердження факту. Нововиявлені обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами, й не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались адміністративним судом у процесі розгляду справи.
31. Тобто, істотними для розгляду в адміністративному суді адміністративної справи обставини, які представляють сутність адміністративної справи та можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили по ній, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду адміністративної справи, мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що є учасниками розгляду справі в суді; не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття рішення, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, або ті, які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.
32. Проте, як правильно зазначили суди першої та апеляційної інстанцій, що про зазначені вище обставини (здійснення попереднього розгляду кандидатур та документів претендентів на заміщення вакантних посад військово-юридичного факультету конкурсною комісією ВЮФ, а не Університету, відсутність протоколу конкурсної комісії Університету від 03.11.2016 року тощо) позивачу стало відомо з листа керівництва НЮУ ім. Ярослава Мудрого від 31.05.17 року №125-00-1252, який було отримано Харківським апеляційним адміністративним судом на запит головуючого судді Спаскіна ОА. під час апеляційного перегляду постанови Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 року по справі № 820/6625/15.
33. Судом першої т а апеляційної інстанції було встановлено, що вказані обставини були відомі позивачу під час апеляційного та касаційного розгляду справи, та їх аналіз було наведено у відповідних рішеннях судів.
34. Крім того, під час розгляду справи № 820/6625/16 відповідачем визнавалась та обставина, що конкурсні справи претендентів на вакантні військові посади розглядала не конкурсна комісія Університету, а конкурсна комісія військового факультету, відповідно протокол засідання конкурсної комісії Університету від 03.11.2016 року не складався, оскільки засідання конкурсної комісії Університету 03.11.2016 року не відбулося. Відповідачем не заперечувалась та обставина, що рішення вченої ради НЮУ ім. Ярослава Мудрого від 03.11.2016 року прийнято за результатами розгляду протоколу конкурсної комісії ВЮФ. Цій обставині надавалась оцінка судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час розгляду справи, однак, суди не знайшли цю обставину такою, що свідчить про неправомірність дій відповідача щодо проведення конкурсу.
35. Незважаючи на те, що лист № 125-00-1252 був складений після розгляду справи судом першої інстанції, обставини, про які ним повідомлено, існували та були відомі сторонам по справі на час розгляду судом першої інстанції справи № 820/6625/16, до моменту складення цього листа.
36. Протокол засідання вченої ради НЮУ ім. Ярослава Мудрого від 03.11.2016 року, яким зафіксовано хід розгляду засідання ради щодо обрання за конкурсом на вакантні посади командування та науково-педагогічних працівників ВЮФ, зокрема, доповідь головуючого на засіданні ради - першого проректора ОСОБА_2., на неправдивість якої посилається позивач у заяві про перегляд постанови суду по справі № 820/6625/16 за нововиявленими обставинами, наявна в матеріалах цієї справи, а отже, також була вивчена судами першої та апеляційної інстанцій у рамках розгляду справи.
37. Отже, на час розгляду справи Харківським окружним адміністративним судом та постановленні рішення від 23.03.2017 року ОСОБА_1 було відомо (або принаймні, повинно було бути відомо, оскільки він був присутній у судових засіданнях по розгляду справи № 820/6625/16) про наявність обставин, на які він посилається, як на нововиявлені.
38. Щодо доводів позивача про відсутність потреби у проведенні конкурсу з огляду на наявність у складі ВЮФ надлишкових посад науково-педагогічних працівників, що, на думку позивача, засвідчено звітом аудиторської перевірки Харківського університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба (в частині, що стосується ВЮФ НЮУ ім. Ярослава Мудрого) від 23.06.2017 року № 234/1/3141, колегія суддів зазначає наступне.
39. Так, зі змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 уважає, що потреба у проведенні конкурсу була відсутня, у зв`язку з тим, що аудиторською перевіркою встановлено утримання на ВЮФ на 9,15 посад науково-педагогічного персоналу більше, ніж потрібно було для проведення занять, та, як наслідок - неефективне використання бюджетних коштів.
40. Однак, постанова Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/6625/16, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, була прийнята Харківським окружним адміністративним судом 23.03.2017 року.
41. Аудиторський звіт Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту Міноборони № 234/1/31/41, на який посилається позивач, складений 23.06.2017 року, тобто, фактично не існував на момент розгляду справи судом першої інстанції.
42. Отже, період, за який проводилась перевірка, становить з 01.07.2014 року по 22.05.2017 року, а неефективне використання бюджетних коштів перевіркою встановлено за період з 01.12.2016 року по 30.04.2017 року, тобто, станом на час розгляду справи судом першої інстанції ці періоди ще тривали.
43. При цьому, позивачем не заперечується, що такі обставини, як неефективне використання бюджетних коштів на утримання зайвих посад науково-педагогічних працівників ВЮФ, могли бути встановлені виключно аудиторською перевіркою.
44. Таким чином, вказані обставини, зафіксовані аудиторським звітом, не відповідають вимогам до нововиявлених обставин, оскільки не існували на час розгляду справи судом першої інстанції.
45. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, що зазначений вище аудиторський звіт не містить у собі обставин, які були предметом дослідження судом по справі № 820/6625/16, а саме обставин щодо дій відповідача НЮУ ім. Ярослава Мудрого під час проведення конкурсу на заміщення усіх оголошених вакантних посад командування та науково-педагогічних працівників ВЮФ НЮУ ім. Ярослава Мудрого, який відбувся 03.11.2016 р. на засіданні вченої ради Національного юридичного університету Імені Ярослава Мудрого під головуванням першого проректора Університету ОСОБА_2 .
46. Як зазначено у звіті, перевірялась діяльність Харківського університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба, в якому на фінансовому забезпеченні перебуває ВЮФ НЮУ ім. Ярослава Мудрого, а не самого Університету.
47. Зі змісту заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, позивачем також подано інший позов до начальника ВЮФ НЮУ ім. Ярослава Мудрого Мельника С.М. щодо визнання неправомірними дій останнього по виконанню директиви Міноборони та Генерального штабу Міноборони від 11.08.2016 року № Д-322/1/15дск. За цим позовом було відкрито провадження у справі № 820/1090/17, в рамках розгляду якої відповідачем був наданий вищезазначений звіт аудиторської перевірки.
48. Отже, неефективне використання бюджетних коштів та наявність зайвих посад науково-педагогічних працівників є предметом розгляду по окремій адміністративній справі, і не стосується процедури проведення Університетом конкурсу на заміщення усіх оголошених вакантних посад командування та науково-педагогічних працівників ВЮФ НЮУ ім. Ярослава Мудрого, який відбувся 03.11.2016 р. на засіданні вченої ради Університету під головуванням першого проректора ОСОБА_2., дії щодо проведення якого оскаржувались позивачем в рамках справи № 820/6625/16.
49. Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що такі обставини не можуть вважатися істотними для перегляду постанови суду за нововиявленими обставинами у розумінні статті 245 КАС України.
50. Згідно статті 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують конвенцію та практику Суду як джерело права. ЄСПЛ у п.44 рішення у справі «Желтяков проти України» від 9.06.2011 року, заява №4994/04, зазначив: «Ця справа стосується рішення щодо нового розгляду справи, провадження в якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. Така процедура сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована в спосіб, сумісний з ст.6 Конвенції».
51. У рішенні у справі «Христов проти України» від 19 лютого 2009 року, заява №24465/04, Євросуд зазначив:«Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» [GC], №28342/95, п.61, ECHR 1999-VII)». «Суд далі зауважив, що з матеріалів у справі не видно, що існували будь-які «вагомі та непереборні обставини», які могли б служити обгрунтованим поясненням того, чому остаточну судову постанову від 23 жовтня 2000 року було переглянуто та скасовано. Видається, що єдиною причиною була необхідність перегляду справи заявника у світлі іншого закону, а це означає, що такий перегляд був замаскованим оскарженням. Отже, Суд визнає, що в цій справі не було дотримано принципу юридичної визначеності».
52. Отже, виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, в провадженні за нововиявленими обставинами за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї.
53. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у заяві про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами та запереченнях проти заяви, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у касаційній скарзі не зазначено.
54. Крім того, колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги щодо наявності/відсутності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
55. Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
56. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
57. Частиною 1 статті 350 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
58. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанції розглянути справу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, за таких обставин касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року по адміністративній справі №820/6625/16 - залишити без змін.
59. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають
60. Керуючись статтями 341, 343, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року у цій справі залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                О.О.Шишов 

Судді                                                                                                    І.В.Дашутін

                                                                                                                       М.М. Яковенко