ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

29 липня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/14119/19
Головуючий у першій інстанції – Требух Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/714/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Харечко Л.К.,
суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,  
учасники справи: позивач – комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2020 року у складі судді Требух Н.В., повний текст якого складений 01.03.2020 року у м. Чернігові, 

                                           В С Т А Н О В И В :
В грудні 2019 року комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 13 533 грн. 03 коп. за період з 01.10.2017 року по 01.12.2019 року та судових витрат в сумі 1 921 грн. 00 коп.  
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2020 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради заборгованість за надані послуги за період з 01.10.2017 року по 01.12.2019 року в сумі 13 533 грн. 03 коп. Стягнуто з відповідачів на користь комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради по 640 грн. 33 коп. з кожного у відшкодування сплаченого судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, вирішити питання про відшкодування судових витрат, постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати комунальне підприємство припинити порушення прав споживачів та відновити становище, яке існувало до порушення.
Доводи скарги зводяться до того, що позивачем не було надано доказів про фактичну відсутність водолічильників, їх пошкодження або знищення та не було надано за спірний період квитанцій по оплаті за послуги згідно з формою, встановленою ч. 3 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», що свідчить про відсутність підстав для проведення розрахунку заборгованості згідно з нормами споживання. Вважає, що причина застосування незаконного тарифу була інша, ніж відсутність показань лічильника, при цьому, позивач не подавав заяву про зміну підстав позову (про виникнення заборгованості внаслідок відсутності показань лічильників), хоча в позові підставою є те, що засоби обліку води не пройшли періодичної повірки. На думку відповідача, борг виник з вини позивача, оскільки посадові особи КП «Чернігівводоканал» не забезпечили організацію і проведення чергових повірок лічильників. Сума заборгованості за спірний період не виставлялась до сплати споживачам, а тому, не є предметом позовних вимог у справі. Суд порушив  ст. 13 ЦПК України, витребувавши у позивача довідку від 21.02.2020 року № 04-014/570. 
У відзиві на апеляційну скаргу комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради просить рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що доказів  про передачу показників приладів обліку відповідач не надав, в зв`язку з чим, доводи скарги щодо неправомірних дій позивача щодо нарахування за послуги згідно з нормами споживання не ґрунтуються на нормах закону. Вказує на те, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень Цивільного кодексу України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг на централізоване водопостачання та водовідведення, відповідачі, як споживачі послуг, зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги (в даному випадку, послуги централізованого водопостачання та водовідведення), оскільки фактично ними користуються. Жодної оплати протягом спірного періоду відповідачами проведено не було. 
Вислухавши суддю – доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Згідно з ст. ст. 156, 162 Житлового кодексу УРСР наймач та його повнолітні члени сім`ї зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі послуг зобов`язані оплачувати за надані послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» визначено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Відповідно до п. п. 10, 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі, проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. 
Засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.
Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води – згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення – згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалюваний період.
У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.
Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на послуги з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, що укладається виконавцем із споживачем-фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 21-23).
За вказаною адресою за наймачем ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 (а. с. 5).
Відповідно до умов Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення комунальне підприємство «Чернігівводоканал» є виконавцем послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» як централізованого водопостачання та водовідведення, відповідачі є споживачами цих послуг.
Умовами Типового договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата вартості спожитих протягом розрахункового періоду послуг здійснюється споживачем не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. За наявності у квартирі засобів обліку води справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених чинним законодавством і договором на встановлення засобів обліку. Плата за послуги справляється згідно з нормативами (нормами) споживання) і фактичної кількості діб надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим у разі: відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води, несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення (у разі відсутності (несправності) будинкового засобу обліку), відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Також договором визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк; забезпечити доступ до інженерної мережі, арматури, квартирних засобів обліку води представників виконавця для проведення технічного огляду, зняття контрольних показань квартирних засобів обліку води – згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.
Згідно з ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» лічильники обліку води підлягають періодичній повірці, про термін якої було зазначено в акті на їх пломбування.
Як зазначали сторони, в квартирі АДРЕСА_2 встановлені водолічильники холодної і гарячої води, що також підтверджується копіями паспортів (лічильники №, № 584299, 559224) та фотокопіями засобів обліку води (а. с. 42-45).
З позовної заяви та пояснень представника КП «Чернігівводоканал», наданих під час розгляду справи суду першої інстанції вбачається, що відповідачі не сплачували за надані послуги, в зв`язку з чим за період з 01.10.2017 року по 01.12.2019 року виникла заборгованість в сумі 13 533 грн. 03 коп. (а. с. 6), яка була розрахована, виходячи з кількості споживачів, що зареєстровані у квартирі по затвердженим нормам споживання та згідно з діючим тарифом, встановленим постановою НКРЕКП за воду та стоки, з урахуванням також того, що засоби обліку води не пройшли періодичну повірку (термін повірки сплив у жовтні 2008 року), а тому, не можуть вважатися такими, що відповідають встановленим вимогам, та, відповідно, до експлуатації не допускаються. Також відповідачі на протязі вказаного періоду жодного разу не передали покази приладів обліку води, хоча зобов`язані це робити згідно вимог чинного законодавства.
Відповідач ОСОБА_1 не заперечував, що оплата за послуги водопостачання та водовідведення не проводилась.   
Також в матеріалах справи міститься лист КП «Чернігівводоканал», в якому відповідачі повідомляються про необхідність проведення повірки водолічильників у зв`язку з закінченням терміну їх експлуатації (а. с. 60).
Апеляційний суд, з огляду на вищевикладене, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в силу ст. 81 ЦПК України відповідачами не було надано доказів про передачу показників засобів обліку води за період з 01.10.2017 року по 01.12.2019 року, а тому, нарахування заборгованості проведено відповідно до норм споживання, як це передбачено Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та іншими нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини. Крім того прилади засобів обліку води не пройшли періодичної повірки, що позбавляло надавача послуг можливості перевірити їх технічну справність та нараховувати за послуги водопостачання та водовідведення оплату, виходячи з показів приладів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених позивачем позовних вимог (предметом позову є стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення), на підставі поданих ним доказів, які беззаперечно свідчать про порушення відповідачами своїх зобов`язань щодо щомісячної та повної оплати послуг, своєчасного (щомісячного) передання показів лічильників та забезпечення доступу до квартирних засобів обліку води представників виконавця для проведення періодичної повірки.
Окрім того апеляційний суд вважає, що відповідачі є споживачами послуг, що надаються КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, користуються ними, а тому, зобов`язані за них платити. 
Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги щодо незаконності проведення розрахунку заборгованості згідно з нормами споживання та застосування незаконного тарифу. В даному випадку відсутні підстави вважати, що змінились підстави позову, оскільки предметом позову є саме стягнення боргу у зв`язку з не оплатою за надані позивачем послуги. 
Посилання на те, що борг виник з вини позивача, а не з вини відповідачів з підстав не забезпечення організації і проведення чергової повірки водолічильників, також спростовується обставинами даної справи.
Не є порушенням судом статті 13 ЦПК України, оскільки питання стосовно того, чи передавали відповідачі покази лічильників холодної та гарячої води, обговорювалось судом в процесі розгляду справи, в тому числі, суд, з метою правильного та об`єктивного вирішення даного спору, викликав представника позивача в судове засідання, визнавши його явку обов`язковою.  
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини справи, їм надана належна правова оцінка з врахуванням та дотриманням вимог матеріального і процесуального закону.
Інші доводи апеляційної скарги ніяким чином не спростовують правильності висновків суду. Відповідачі не спростували доводи, надані позивачем, не довели обставини, на які вони посилались як на підставу своїх заперечень проти позову, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання незаконними дій КП «Чернігівводоканал» щодо нарахування боргу відповідно до норм споживання.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2020 року – без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складений 29.07.2020 року.

Головуючий:                                                 Судді: