ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/15445/18                                                           Суддя (судді) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.
                                                                                                     Суддя-доповідач: Губська Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Епель О.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                                                  Кондраток А.В.,
позивача                                                             ОСОБА_1 ,
представника відповідача                                        Харчука Р.І.,
представника відповідача                                        Шматова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, скасування постанови в частині та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому, з урахування уточнень просив:
- визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України в частині порушення процедури погодження проекту нормативно-правового акта та скасувати положення пункту 1 постанови від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» в частині зменшення складових грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії та пункту 2 цієї ж постанови в частині обмеження у повній виплаті щомісячної пенсії як такі, що суперечать Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та праву позивача на володіння майном;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо безпідставного не врахування при встановленні розміру його основної пенсії після проведення її перерахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 раніше обчисленого розміру пенсії з додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо визначення основного розміру його пенсії з урахуванням розміру за перерахунком згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 та розміру пенсії за додатковими видами грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат у повному обсязі з 01.01.2018.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, закрити провадження в частині позовних вимог, звернутих до Кабінету Міністрів України, а в іншій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Свої доводи обґрунтовує тим, що пенсія обчислюється з розміру грошового забезпечення, а тому,  оскільки до складу грошового забезпечення входять й додаткові види грошового забезпечення, то останні мають входити також і до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, що було проігноровано відповідачем. 
В судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні, в той час, як представники відповідачів проти цього заперечували, просили судове рішення залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 09.11.2006 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, управлінням пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018, у зв`язку із зміною грошового забезпечення. 
Так, при обчисленні розміру пенсії були враховані наступні суми грошового забезпечення: посадовий оклад – 9  300, 00 грн; оклад за військове звання – 1  480, 00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50 % - 5  390, 00 грн; всього – 16  170, 00 грн. Основний розмір пенсії: 70 % грошового забезпечення у розмірі 11  319, 00 грн.
Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії позивача збільшився, проте при перерахунку відповідачем не були враховані всі складові грошового забезпечення, які враховувались раніше, а саме: робота з таємн. Виробами, носіями, док. у розмірі 20 % 20 %, надбавка за особливо важливі завдання у розмірі 100 % та премія у розмірі 10 %.
При цьому, відповідно до положень постанови Кабінету міністрів України № 103 від 21.02.2018 сума підвищення підлягає виплаті наступним чином:
- з 01.01.2018 - 50% суми підвищення;
- з 01.01.2019 - 75% суми підвищення;
- з 01.01.2020 - 100% суми підвищення.
Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду справи оскаржувані пункти урядової постанови вже визнано протиправними та нечинними, отже, позовні вимоги звернуті до Кабінету Міністрів України не підлягають задоволенню.
Разом з цим, відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ГУ ПФУ в м. Києві враховано при встановленні розміру основної пенсії позивача, після проведення її перерахунку згідно постанови № 103, раніше обчисленого розміру пенсії з додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії.
Колегія суддів не може повною мірою погодитись із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою ст. 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» (далі - Порядок № 45).
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII частину четверту статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у новій редакції, а саме «Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України».
Таким чином, із прийняттям Закону України № 1774-VIII Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження визначати не лише порядок, а й умови та розмір перерахунку пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Колегія суддів звертає увагу, що 24.02.2018 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 (далі – Постанова № 103).
Зазначеною постановою було внесено зміни, зокрема і до п.п. 1, 2 Порядку № 45, які викладено у новій редакції: «Пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій».
Таким чином, до прийняття постанови № 103 перерахунок пенсії згідно з Порядком № 45 здійснювався на підставі рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, а із прийняттям постанови № 103 – на підставі рішення Кабінету Міністрів України щодо перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Так, підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, у зв`язку із яким позивачу було перераховано пенсію, відбулося на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704), якою передбачені збільшені види грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Згідно з п.10 Постанови № 704 вона набирає чинності з 01.03.2018.
У зв`язку із прийняттям Постанови № 704, пунктом 1 Постанови № 103 Кабінетом Міністрів України було прийнято рішення про перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Пунктом 2 Постанови № 103 вирішено виплату перерахованих відповідно до п. 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
За змістом ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 № 794-VII акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов`язковими для виконання.
З аналізу вищенаведених правових норм чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач в 2018 році при проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 не мав правових підстав не врахувати та не застосовувати до спірних правовідносин положення норм ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанову № 103 та у інший спосіб здійснювати виплату перерахованої пенсії.
Слід зазначити, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 в справі № 826/3858/18, яке набрало чинності згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними п.п. 1, 2 Постанови № 103.
В подальшому ці судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року.
Таким чином, п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є нечинними саме з 05.03.2019, а не з моменту прийняття такого нормативно-правового акту.
Таким чином, скасування з 05 березня 2019 року в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 не впливає на результат розгляду справи по суті щодо спірних складових грошового забезпечення позивача у даній справі, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103. Порядок № 45 в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.
При цьому, після втрати чинності п.п. 1 і 2 Постанови № 103 позивач не набув право на перерахунок пенсії в силу п. 1 порядку № 45 з події підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови № 704, тобто з 01.03.2018, зважаючи на те, що алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, не змінився після визнання в судовому порядку не чинними пунктів 1, 2 Постанови № 103 та пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 від 05 березня 2019 року.
Наведене узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 13.03.2019 за наслідками розгляду зразкової справи № 240/6263/18.
Згідно з пунктом 1 Порядку № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2, 3 названого Порядку передбачено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Отже, Постановами № 103 та № 45 було визначено однакові складові грошового забезпечення, які повинні враховуватися при здійсненні перерахунку пенсії позивача, а саме: оклад за посадою, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби.
Слід зазначити, що вимоги пред`явлені позивачем в даній справі до Кабінету Міністрів України та позовні вимоги в справі № 826/3858/18 це є способи захисту порушеного права, які є аналогічними за своїм змістом, та які стосуються одного і того ж предмету спору.
Отже, предметом спору у даній справі є нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, який поширюється на невизначене коло осіб, а судовим рішенням у справі № 826/3858/18 вже вирішено питання законності цього нормативно-правового акту, положення якого визнано протиправним і нечинним рішенням суду, яке набрало законної сили.
У відповідності до положень п. 6 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили.
Відмовляючи ж в задоволенні позовних вимог в цій частині, судом першої інстанції допущено помилку, наслідком якої є скасування судового рішення.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що спір між позивачем та КМУ щодо його нормативно-правового акту вже вирішено судом, тому це є підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 6 частини першої статті 238 КАС України.
В іншій частині, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
За приписами до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 319, 321, 322 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –  задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року в частині вирішення позовних вимог, звернутих до Кабінету Міністрів України, – скасувати, провадження у справі в цій частині – закрити.
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Постанова в повному обсязі складена 26 червня 2020 року.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          О.В. Епель

                                                                                                    А.Г. Степанюк