ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" липня 2020 р.                                         Справа№ 927/113/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Агрикової  О.В. 
 в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ"
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06 квітня 2020 року
у справі № 927/113/20 (суддя Фесюра М.В..)
за позовом Державного підприємства "Чернігівський військовий лісгосп", 
до Товариства з обмеженою відповідальність "Альянс Груп ТМ"
про стягнення 2 053,97 грн, - 
в с т а н о в и в :
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1.          Державне підприємство "Чернігівський військовий лісгосп" звернулась до з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ "Альянс Груп ТМ" 62053,97 грн. (а.с. 3-5).
1.2.          04.03.2020 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. В поданій заяві позивач підтверджує погашення відповідачем основного боргу та наполягає на стягненні з відповідача 1697,26 грн. пені за період з 01.12.2019 по 31.12.2019, 356,71 грн., 3% річних за період з 01.12.2019 по 01.02.2020 та 16 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 47-52).
1.3.          Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за укладеним сторонами договором купівлі-продажу №42 від 22.01.2019, що призвело до виникнення заборгованості, на яку позивачем нараховано 1697,26 грн. пені та 356,71 грн. - 3% річних.

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.          Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06 квітня 2020 року у справі № 927/113/20 позов задоволено повністю (а.с. 91-98).

3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.          ТОВ "Альянс Груп ТМ" звернулось з апеляційною скаргою, в якій викладено прохання оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1.          У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем поставлено товар на суму більшу від здійсненої передплати, що свідчить про те, що поставка відбулась на поза межами спірного договору, з огляду на що не можуть бути застосовані його положення про відповідальність за порушення договірних зобов`язань.
4.2.          Відповідач зазначає, що по спірним накладним, позивач передав пиломатеріали, тоді, як предметом договору купівлі-продажу № 42 від 22.01.2019 є - лісоматеріали круглі хвойні (породи сосна) КЛАС А (D2а - D6); КЛАС В (D1b - D6); КЛАС С (D0 - D6) на умовах передплати.
4.3.          Відповідач заперечує те, що спірний договір пов`язує виникнення у обов`язку оплати з підписанням акту звірки взаєморозрахунків та вважає, що суд мав застосувати ч. 2 ст. 530 ЦК України. вказане, на думку відповідача свідчить про те, що обов`язок оплати пиломатеріалів міг виникнути у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, яку позивач не пред`являв, з огляду на що нарахування пені і 3% річних за порушення строку оплати від дати складання акту звірки на думку відповідача є неправомірним.
4.4.          На переконання відповідача, спірний договір передбачає відповідальність за порушення строків передплати, які він не порушував.

5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1.          Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що твердження скаржника про те, що спірним договором не передбачено поставку пиломатеріалів спростовуються умовами договору, як і твердження про те, що вказаним договором не встановлено строк оплати, так як такий строк передбачено пунктом 4.1.

6.          Розподіл справи:
6.1.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 травня 2020 року, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ" у судовій справі № 927/113/20 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О. 
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06 квітня 2020 року у справі № 927/113/20 та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7.          Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.          22.01.2019 між позивачем, як продавцем та відповідачем, як покупцем укладено договір купівлі-продажу № 42 (далі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язується при наявності та попередньому замовленню поставити та передати у власність (повне господарське відання) покупця: лісоматеріали круглі хвойні (породи сосна) КЛАС А (D2а - D6); КЛАС В (D1b - D6); КЛАС С (D0 - D6); пиломатеріал обрізний та не обрізаний (всіх видів порід) названі далі товар, а покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його на умовах Даного договору по цінах діючого прейскуранту на момент відпуску такого товару зі складу продавця (а.с. 21).
8.2.          Відвантаження товару здійснюється технікою продавця, вивозка товару здійснюється транспортом покупця (п. 3.4. Договору).
8.3.          Право власності на товар у покупця виникає з моменту передання йому товару, що підтверджується відповідними товарно-транспортними документами (п. 3.4. Договору)
8.4.          Відповідно до п. 4.1 Договору покупець здійснює 100% попередню оплату вартості товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, вказаний у даному договорі або рахунках-фактурах продавця.
8.5.          Пунктом 5.2. договору № 42 від 22.01.2019 сторони погодили за прострочення строків оплати товару покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (на час нарахування пені) від суми, що належить до сплати за кожен день прострочення платежу.
8.6.          Згідно п. 8.1, 8.2. Договору Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до моменту його остаточного виконання, але у будь-якому випадку до 31.12.2019.
8.7.          15.11.2019 за видатковою накладною № 5341, підписаною та скріпленою печатками сторін, позивачем поставлено відповідачу товар - пиломатеріал обрізний на загальну суму 80 113,69 грн. (а.с. 18). 
8.8.          Отриманий пиломатеріал прийнято відповідачем до перевезення з оформленням товарно-транспортної накладної № 5341 від 15.11.2019 (а.с. 17).
8.9.          Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за листопад 2019 року позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 211 992,50 грн. тоді, як відповідачем у вказаний строк перераховано позивачу кошти на суму 131 878, 81 грн. (сальдо кінцеве на користь позивача 80 113,69 грн.) (а.с. 19).

9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
9.1.            Відповідно до укладеного договору між його сторонами виникли зобов`язання з поставки визначених умовами такого договору видів товару.
9.2.          15.11.2019 р. позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату №689 від 15.11.2019 р. на суму 80113,69 грн. щодо пиломатеріалу обрізного /договір: основний договір/ (а.с. 42).
9.3.          Доказів внесення передплати за вказаний товар - матеріали справи не містять.
9.4.          Разом з тим, видатковою накладною № 5341 від 15.11.2019 р. підтверджено  те, що позивачем поставлено відповідачу товар - пиломатеріал обрізний на загальну суму 80113,69 грн. (а.с. 18). 
9.5.          Доказів оплати поставленого за видатковою накладеною №5341 товару станом на 01.12.2019 у сумі 80113,69 грн. - до матеріалів справи не додано.
9.6.          Доказів погодження сторонами відтермінування оплати товару - матеріали справи не містять.
9.7.          Зобов`язання з оплати отриманого товару у сумі 80 113,69 грн. відповідач виконав несвоєчасно, що підтверджується платіжними дорученнями із призначенням платежу "оплата за пиломатеріали згідно рахунку №689 від 15.11.2019": № 836 від 11.12.2019 на суму 10 113,69 грн.; № 873 від 11.02.2020 на суму 10 000,00 грн.; № 904 від 21.02.2020 на суму 20000,00 грн.; № 881 від 24.02.2020 на суму 40000,00 грн. (а.с. 38-41).

10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що відповідач несвоєчасно виконав зобов`язання з оплати отриманої від позивача продукції.
10.2.          Здійснивши перевірку розрахунку пені за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 та 3% річних за період з 01.12.2019 по 01.02.2020, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що вказаний розрахунок є вірним, а тому з урахуванням факту прострочення відповідачем оплати отриманого товару, також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1697,26 грн. пені, та 356,71 грн. 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 

11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.          Твердження відповідач про те, що по спірним накладним, позивач передав не передбачений договором товар (пиломатеріали) спростовуються тим,  що відповідно до п. 1.1. договору "продавець зобов`язується при наявності та попередньому замовленню поставити та передати у власність (повне господарське відання) покупця:" крім "лісоматеріали круглі хвойні (породи сосна) КЛАС А (D2а - D6); КЛАС В (D1b - D6); КЛАС С (D0 - D6);" ще і "пиломатеріал обрізний та не обрізаний (всіх видів порід) названі далі товар".
11.2.          Обґрунтовані з посиланням на те, що позивачем поставлено товар на суму більшу від здійсненої передплати, твердження скаржника позадоговірний характер поставленого за видатковою накладною №5341 товару та, з огляду на вказане, відсутність підстав для застосування його положень про відповідальність за порушення договірних зобов`язань спростовуються наступним.
Розділ "3. Строки та порядок поставки товару" укладеного сторонами договору  не містить положень про те, що відпуск товару за цим договором є неможливим до моменту внесення покупцем попередньої оплати.
Про визнання обов`язку з оплати поставленого товару на умовах попередньої оплати та відповідно і заборгованості за нього також свідчить факт підписання відповідачем акту звірки взаємних розрахунків.
Крім того, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.12.2019 р. у справі № 916/1727/17 зазначено, що: "акти звірки взаємних розрахунків, підписані уповноваженою особою відповідача (боржника) є доказами, що свідчать про фактичне визнання відповідачем наявності у нього перед позивачем боргу. Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату."
При цьому, положеннями п. 5.2 Договору передбачено відповідальність у вигляді пені за прострочення строків оплати товару, які визначено п. 4.1 Договору у вигляді необхідності здійснення 100% попередньої оплати вартості товару, що вказана у договорі або у рахунках-фактурах продавця.
Таким чином прийняття покупцем товару свідчить про визнання обов`язку зі здійснення його оплати, а невнесення попередньої оплати на виконання рахунку №689 від 15.11.2019 - про факт прострочення виконання зобов`язання та, відповідно, про наявність підстав для нарахування в т.ч. пені та 3% річних на вартість поставленого за видатковою накладною №5341 та несвоєчасно оплаченого товару.
З огляду на вказане є також безпідставними та такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції твердження відповідача про необхідність застосування ч. 2 ст. 530 ЦК України.
Крім того, положення договору (п. 5.3) передбачають саме право, а не обов`язок продавця призупинити поставку товару у випадку порушення покупцем положень цього договору або прострочення оплати за раніше поставлений товар.
11.3.          Враховуючи викладене, а також принцип диспозитивності господарського судочинства, з урахуванням якого суд позбавлений права самостійного виходу за межі позовних вимог, та те, що саме позивачем визначено початковою датою періоду нарахування 3% річних та пені 01.12.2019 р., яка відповідає даті наступній після підписання сторонами акту звірки за листопад 2019 р. (а.с. 19), колегія суддів зазначає, що твердження скаржника, що суд дійшов неправильного висновку про виникнення у відповідача обов`язку здійснення оплат рахунків за "пиломатеріали обрізні" з дати складання акту звірки взаєморозрахунків правильних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог не спростовують.

12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:
12.1.          Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем прав позивача на вчасне та у повному обсязі отримання оплати товару.

13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
13.2.           Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).
13.3.          Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України). 
13.4.          Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
13.5.          За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
13.6.          Відповідно до ч. 4  ст. 236 ГПК України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Викладене свідчить про необхідність врахування висновків Верховного Суду та відсутності підстав для врахування правових позицій Вищого господарського суду України, на які у своїй апеляційній скарзі посилається позивач
13.7.          Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
13.8.          Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України). 
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - матеріали справи не містять.
За приписами ч. 13  ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи положення зазначених правових норм з урахуванням відсутності клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
13.9.          Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). 
13.10.          Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
13.11.          Згідно зі ст. 712 ЦК України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
13.12.          Приписами статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
13.13.          Відповідно до ч. 2  ст. 625 ЦК України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
13.14.          Пунктом 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
13.15.          Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
13.16.          Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
13.17.          Відповідно до ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
13.18.          Згідно зі статтею 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. 
13.19.          Зі статті 230 ГК України випливає, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
13.20.          Згідно з п. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1.          Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
14.2.          Рішення Господарського суду Чернігівської області від 06 квітня 2020 року у справі № 927/113/20 залишити без змін.
14.3.           Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06 квітня 2020 року у справі № 927/113/20 залишити без задоволення.

15.          Розподіл судових витрат:
15.1.           Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
15.2.          Враховуючи те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, колегія суддів також залишає без задоволення викладене в ній прохання про стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу у розмірі 22000 грн.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06 квітня 2020 року у справі №927/113/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 06 квітня 2020 року у справі № 927/113/20 залишити без змін.
3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Груп ТМ".
4. Справу №927/113/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено - 01.07.2020 р. 

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                О.В. Агрикова