Справа № 461/921/20                                Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 33/811/840/20                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       29 липня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю представника Галицької митниці держмитслужби Андріїва М.В., захисника особи, яка притягнується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 адвоката Бащуцького І.Я. розглянувши апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року, 

встановив:

цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 Митного кодексу України закрито.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №4324/209000/19 від 14.11.2019 року товар – повернуто ОСОБА_1 . 
Відповідно до постанови, згідно протоколу про порушення митних правил, 13 листопада 2019 року близько 23 годин 17 хвилин громадянин України ОСОБА_1 на транспортному засобі марки «NEOPLAN», р/н НОМЕР_1 , 2002 року випуску прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія автобуса Кам`янець-Подільський – Зелена Гура через МАПП „Шегині” Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу – «червоний коридор». Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій він заявив про відсутність в нього будь-якого товару. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 240», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділені транспортного засобу (без ознак приховування) було виявлено незадекларований жодним пасажиром за встановленою формою товар, а саме: батарейки (типу пальчик) торговельної марки «DURACELL AA-2» з кодом продукту НОМЕР_2 в кількості 12 000 шт.; шкарпетки торговельної марки «AMZF» в асортименті в кількості 3 240 пар. 
Дії ОСОБА_1 , митним органом кваліфіковано за ст.472 МК України, як переміщення через митний кордон України вищевказаного товару шляхом недекларування, тобто, не заявлення за встановленою формою точних відомостей про нього, а саме про його кількість, та вартість.
Мотивуючи своє рішення суд в постанові, зокрема, вказав, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є зокрема рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу) (ч.2 ст.53 МК України).  ОСОБА_1  та його захисник подали суду належним чином засвідчену копію рахунку від 12.11.2019 року, згідно якого загальна вартість вилучених шкарпеток торговельної марки «AMZF» в асортименті в кількості 2880 пар складає 490 євро. З врахуванням ціни переміщуваного товару, такий не підлягав обов`язковому декларуванню. Крім цього, в ході розгляду справи встановлено, що батарейки (типу пальчик) торговельної марки «DURACELL AA-2» з кодом продукту НОМЕР_2 в кількості 12 000 шт. були придбані дружиною ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні пояснила, що батарейки були придбані за суму визначену в рахунку і саме нею перевозились. Їй належали батарейки, чоловіку шкарпетки. Вилучення товару відбулось у її відсутності, в той момент вона відійшла. ЇЇ чоловік пояснював представникам митниці, що виявлений товар належить їм обом, однак цього не було взято до уваги. Згідно рахунку-фактури від 13.11.2019 року вартість батарейок (типу пальчик) торговельної марки «DURACELL AA-2» з кодом продукту 81528136 в кількості 12 000 шт. складає 2 040,00 польських злотих, що станом на 13.11.2019 року по курсу НБУ становить 456,35 євро (1PLN=0,2237 EUR). Встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не мав підстав для сумніву у правильності інформації (наявності, кількості) зазначеної в поданій ним митній декларації, оскільки перевозив шкарпетки, вартість яких не перевищувала еквівалент 500 євро. Наведене свідчить про відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення. Таким чином, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умисних противоправних, винних дій, оскільки даних про те, що він в порушення вимог чинного законодавства не зазначив у митній декларації переміщувані речі в ході розгляду справи не здобуто. Відтак, відсутні докази того, що він намагався навмисно чи з необережності перемістити товари через митний кордон України з порушенням положень чинного законодавства. 
Не погоджуючись з даною постановою Галицькою митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, в такій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, винести нову постанову, якою визнати гр.  ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста відсотків вартості предметів правопорушення у дохід держави, конфіскувати в дохід держави предмети вилучені протоколом про порушення митних правил № 4324/209000/19 від 14.11.2019, стягнути з гр.  ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати у справі про порушення митних правил.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт вказує, що загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення у справі про порушення митних правил від 14.11.2019 року № 4324/20900/19 становить - 490 525,20 грн.
Разом з тим, судовому засіданні гр.  ОСОБА_1  та його захисник надали суду документи невідомого походження, які мають сумнівний характер, оскільки були надані в судовий розгляд більше ніж через 5 місяців після дати вчинення ним правопорушення, згідно якого вартість вилучених предметів правопорушення становить 2 040,00 польських злотих, що відповідно до курсу НБУ, станом на 13.11.2019, становить 456,35 євро та 490 євро.
Зазначає, що вартість переміщуваного гр.  ОСОБА_1 , товару, згідно наданих його представником документів становить 946,35 євро, що відповідно до курсу НБУ, станом на 13.11.2019, становить 25 499,18 грн. яка менша майже у двадцять разів від вартості цього товару, визначеної митним органом.
Таким чином, судом безпідставно надано перевагу одному доказу над іншим.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши  представника Галицької митниці держмитслужби, який підтримав апеляційну скаргу та не заперечив щодо направлення справи на дооформлення, адвоката Бащуцького І.Я., який апеляційну скаргу заперечив, вказав, що постанову судді є законною, вважаю, що з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи апеляційну скаргу слід задоволити частково.
Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.
Згідно статті 472 МК України, недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не в повній мірі перевірено об`єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України є передчасним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних  матеріалів справи, внаслідок чого неможливо зробити однозначний висновок про його винуватість чи невинуватість у порушенні вказаних митних правил.
Так, в порушення вимог ст.278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про митне правопорушення, унаслідок чого прийняв до розгляду справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей.
Суддя, розглянувши справу,  у своїй постанові вказав, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є зокрема рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу) (ч.2 ст.53 МК України). ОСОБА_1 та його захисник подали суду належним чином засвідчену копію рахунку від 12.11.2019 року, згідно якого загальна вартість вилучених шкарпеток торговельної марки «AMZF» в асортименті в кількості 2880 пар складає 490 євро. З врахуванням ціни переміщуваного товару, такий не підлягав обов`язковому декларуванню. Крім цього, в ході розгляду справи встановлено, що батарейки (типу пальчик) торговельної марки «DURACELL AA-2» з кодом продукту НОМЕР_2 в кількості 12 000 шт. були придбані дружиною ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні пояснила, що батарейки були придбані за суму визначену в рахунку і саме нею перевозились. Їй належали батарейки, чоловіку шкарпетки. Вилучення товару відбулось у її відсутності, в той момент вона відійшла. ЇЇ чоловік пояснював представникам митниці, що виявлений товар належить їм обом, однак цього не було взято до уваги. Згідно рахунку-фактури від 13.11.2019 року вартість батарейок (типу пальчик) торговельної марки «DURACELL AA-2» з кодом продукту 81528136 в кількості 12 000 шт. складає 2 040,00 польських злотих, що станом на 13.11.2019 року по курсу НБУ становить 456,35 євро (1PLN=0,2237 EUR). Встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не мав підстав для сумніву у правильності інформації (наявності, кількості) зазначеної в поданій ним митній декларації, оскільки перевозив шкарпетки, вартість яких не перевищувала еквівалент 500 євро. Наведене свідчить про відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення. Таким чином, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умисних противоправних, винних дій, оскільки даних про те, що він в порушення вимог чинного законодавства не зазначив у митній декларації переміщувані речі в ході розгляду справи не здобуто. Відтак, відсутні докази того, що він намагався навмисно чи з необережності перемістити товари через митний кордон України з порушенням положень чинного законодавства. 
Однак, достовірно не встановив і не міг встановити вартість товару. 
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як встановлено апеляційним судом у справі про порушення митних правил було проведено товарознавчу експертизу, згідно висновку №1420003400-0016 від 11.01.2020 р. об`єктами дослідження були батарейки в кількості 12000 шт. та шкарпетки в кількості 3240 пар (а.с.21-24), проте згідно акту від 10.03.2020 р. кількість шкарпеток всього становить 2885 пар, з яких 1445 пар – шкарпетки торговельної марки «AMZF» в асортименті (100% alpaca, утеплені), 1440 пар – шкарпетки торговельної марки «AMZF» в асортименті (zdravotni thermo) (а.с.65).
Відтак, наведені розбіжності, щодо кількості товару (шкарпеток) та їх якості впливають на розмір стягнення у випадку визнання останнього винним у порушенні митних правил, тобто зазначена обставина в подальшому може істотно вплинути на результати прийняття судового рішення за наслідками розгляду справи, отже, зазначені обставини підлягають додатковій перевірці.
Статтею 527 МК України передбачено, що за результатами розгляду справи про порушення митних правил суд (суддя) може винести постанову про проведення додаткової перевірки. При цьому законодавцем не визначено підстав для направлення справи для проведення додаткової перевірки. Проте, суд (суддя) виносить таку постанову в разі виявлення в матеріалах справи про порушення митних правил недоліків, які унеможливлюють здійснення об`єктивного розгляду справи, а саме у  випадках, коли не встановлено всі обставини, які входять до предмета доказування по даній справі, та інші необхідні відомості для прийняття рішення по суті, якими зокрема є відомості про товари - безпосередні об`єкти порушення митних правил.
Допущена у даній справі митним органом неповнота і неправильність унеможливлюють об`єктивний її розгляд та прийняття законного й обґрунтованого рішення.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.531 МК України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду.
Оскільки при провадженні у справі митним органом було допущено неповноту з`ясування обставин, а постанова судді не відповідає вимогам закону, судове рішення підлягає скасуванню з поверненням справи митному органові для проведення додаткової перевірки.
В ході додаткової перевірки митному органові необхідно усунути вищезазначені недоліки у справі, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –

постановив:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задоволити частково.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати.
Матеріали справи №461/921/20 відносно ОСОБА_1 за ст.472 МК України повернути Галицькій митниці Держмитслужби через Галицький районний суду м. Львова для належного оформлення.  
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                  Л.Я. Гончарук