Ухвала
іменем України
7 вересня 2020 року
м. Київ
Справа № 359/2847/15-к
Провадження № 51-8705 ск 18
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевірившикасаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 грудня 2015  року,
в с т а н о в и в:
З пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження судових рішень, засуджений ОСОБА_4 вкотре звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою від 17 серпня 2020 року на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 грудня 2015  року, яка є аналогічною за змістом та доводами з його попередніми скаргами, про перегляд вищевказаного судового рішення у касаційному порядку.
Заявник клопоче про поновлення пропущеного для подання скарги строку, мотивуючи пропуск строку на оскарження тим, що його касаційну скаргу на вищевказане судове рішення, яку він подав у встановлений законом строк, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2016 року було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги. У межах цього строку він повторно звернувся до суду касаційної інстанції, проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 
від 1 грудня 2016 року його касаційну скаргу було повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків касаційної скарги, з чим засуджений не погоджується. При цьому ОСОБА_4 , посилаючись на вимоги кримінального процесуального закону щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку, Конституцію України, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, вважає, що повернення його касаційної скарги у зв`язку із закінченням строку на касаційне оскарження є порушенням його конституційних прав на судовий захист. 
Однак, вищевказані доводи ОСОБА_4 про поновлення пропущеного для подання скарги строку є аналогічним із зазначеними у попередніх клопотаннях засудженого, а тому колегія суддів, розглянувши вказане клопотання, дійшла такого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії вказаного рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Однак, засуджений ОСОБА_4 , заявляючи клопотання про поновлення строку, хоча і посилається на норми законодавства, не зазначає причин, які б свідчили про наявність істотних перешкод для реалізації ним права на подання касаційної скарги в строк, визначений законом.
Посилання засудженого на безпідставність повернення його касаційної скарги Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ не можна визнати прийнятними. Повернення касаційної скарги засудженого не можна визнати такою причиною, яка безпосередньо унеможливлювала подання касаційної скарги у передбачений законом строк, а тому її не можна визнати поважною.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження постановленого щодо нього судового рішення. 
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд 
п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 грудня 2015 року. 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                            ОСОБА_3