ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 липня 2020 року 	 	справа № 160/8846/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П. (доповідач),
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмежено відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі №160/8846/19                         (суддя Неклеса О.М., повний текст рішення складено 10.04.2020р.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа Державна податкова служба України про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому  просило визнати противоправним та скасувати рішення ГУ ДФС Дніпропетровської області (правонаступником є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області)  № 0118365354 від 01.07.2019р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року було відмовлено у задоволенні адміністративного позову позивача у повному обсязі.
          З рішенням суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. У скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне встановлення обставин, що мають значення для вирішення спору,  позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити  позовні вимоги та скасувати оскаржене рішення відповідача.
          На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що скористався своїм правом на оскарження рішення відповідача в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДФС України (правонаступником є Державна податкова служба України), проте ДФС України у встановлені законом строки не було розглянуто подану скаргу. Скарга вважається повністю задоволеною, а отже, наявні підстави для скасування оскарженого податкового рішення. На думку позивача суд першої інстанції, надаючи оцінку доводам позивача, невірно обрахував строки, в які контролюючий орган повинен був надати відповідь на подану скаргу, що призвело до неправильного вирішення існуючого між сторонами спору.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування  апеляційної скарги, наполягав на задоволенні скарги, скасуванні рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Представник відповідача у судовому засіданні просив залишити скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, та витребувані додатково докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  з огляду на наступне.
З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» зареєстроване як юридична особа, запис в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1 224 102 0000 002007 від 13.09.2004 року, та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
01 липня 2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення №0118365354, яким, на підставі ч.9 та п.2 ч.11  ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» застосовано штраф у розмірі 252 964,55 грн. та нараховано пеню за період з 21.07.2018 року по 21.05.2019 року в розмірі 46551,58 грн., за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся до ДФС України із скаргою від 16.07.2019 року про скасування рішення № 0118365354 від 01.07.2019 року, яка була направлена засобами поштового зв`язку (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення №5128300182504).
Рішенням ДФС України №40578/6/99-99-11-05-02-25 від 22.08.2019 року скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення № 0118365354 від 01.07.2019 року - без змін.
Вважаючи, що ДФС України було порушено строк прийняття рішення за результатами розгляду скарги платника, тому скарга повинна бути повністю задоволеною, а оскаржене рішення контролюючого органу припинило регулюючу дію та не створює для платника податків юридичного обов`язку, позивач звернувся до суду з позовом про скасування  рішення № 0118365354 від 01.07.2019 року.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивачем не виконувалися норми ст.9  Закону України №2464, а саме єдиний внесок за червень-грудень 2018 року, січень-квітень 2019 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, що підтверджується копією витягу з інтегрованої картки платника податків за 2018-2019 роки. Наведені обставини є підставою для застосування до позивача штрафу та нарахування пені на суму недоїмки та, як наслідок, для прийняття спірного рішення.
ДФС України було дотримано строки розгляду скарги позивача, а тому доводи позивача спростовані під час розгляду справи. Також суд вказав, що доводи про порушення ДФС України строків прийняття рішення за результатами розгляду скарги жодним чином не впливають на правомірність самого рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (несвоєчасну сплату) єдиного внеску та ніяким чином не звільняють платника єдиного внеску від обов`язку сплачувати штраф і пеню за допущені порушення вимог чинного законодавства.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскарженого рішення відповідача  не погоджується, враховуючи наступне.
Позивач, оскаржуючи рішення відповідача № 0118365354 від 01.07.2019 року, дійсно не спростовує підстав для нарахування штрафу та пені на суму несвоєчасно сплаченого єдиного внеску. Тому, колегія судів не надає оцінку обставинам, що передували винесенню оскарженого рішення.  
Єдиним доводом позивача як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі про наявність підстав для скасування рішення відповідача, є недотримання строків розгляду скарги платника податків, що є наслідком задоволення такої скарги.
Так, відповідно до абз.4 ч.14 ст.25 Закону України  "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464)  порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.
При цьому абз.6 ч.4 ст.25 Закону №2464 визначено, що скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
Згідно з абз.7 ч.4 ст.25 Закону №2464 орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
Порядок розгляду скарг платників податків ДФС України передбачено Порядком розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затверджений  наказом Міністерства фінансів України №1124 від 09 грудня 2015 року  (далі - Порядок).
Згідно з п.1 Розділу ІV Порядку, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення контролюючим органом не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
Відповідно до п.4 Розділу І Порядку, перебіг строку розгляду скарги починається з наступного робочого дня після її надходження до контролюючого органу. Реєстрація скарг на вимоги та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу здійснюється працівником контролюючого органу, уповноваженим на це керівником цього органу, у журналі реєстрації скарг, форму якого наведено у додатку 1 до цього Порядку.
Відповідно до витягу з офіційного сайту Укрпошти, датою фактичної передачі уповноваженому працівнику ДФС України  рекомендованого повідомлення №5128300182504 із скаргою позивача на рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області є 22.07.2019 року               о 23 год. 00 хв. (а.с.68). Дата вручення поштового відправлення від ТОВ «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА» уповноваженій особі ДФС України 22.07.2019 зафіксована і в рекомендованому повідомленні про вручення (а.с.49). 
          Суд першої інстанції стверджував, що контролюючий орган отримав конверт із скаргою позивача поза робочим часом і поза операційним часом, зареєструвати скаргу працівники контролюючого органу мали фактичну змогу лише 23.07.2019 року, тому рішення про результати розгляду скарги повинно було бути прийняте ДФС України до 22.08.2019 року включно, що і було зроблено. За висновками суду момент реєстрації скарги і є правочином, який підтверджує факт надходження скарги до контролюючого органу та настання певних наслідків для контролюючого органу (початок відліку строку для відповіді на скаргу).
Колегія суддів вважає такі висновки помилковими, оскільки і норми Закону №2464 і положення Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, пов`язують початок відліку строку 30 календарних днів для прийняття вмотивованого рішення за скаргою платника саме з  днем отримання скарги, а не днем її реєстрації.
З урахуванням дати отримання скарги платника 22.07.2019р., останнім днем для прийняття контролюючим органом вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги та надіслання його скаржнику є 21.08.2019р.. З матеріалів справи вбачається, що рішення про результати розгляду скарги ДФС України прийнято 22.08.2019 і того ж дня направлено позивачу.
Оскільки вмотивоване рішення контролюючим органом прийнято та надіслано платнику єдиного внеску з порушенням встановленого Законом та Порядком 30-денного строку,  скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску, в даному випадку позивача у справі, згідно абз.7 ч.4 ст.25 Закону №2464.
У скарзі позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС Дніпропетровської області № 0118365354 від 01.07.2019р. (а.с. 45-48). З урахуванням вимог абз.7 ч.4 ст.25 Закону №2464 та п.1 Розділу ІV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України №1124 від 09 грудня 2015 року, скарга позивача вважається задоволеною, а рішення, яке оскаржував позивач, має бути скасоване.   
Враховуючи викладене вище, наявні підстави для  задоволення позовних вимог. 
Помилкове застосування судом норм матеріального права при вирішенні даного спору є підставою для скасування рішення з прийняттям нового про задоволення позову. 
Судові витрати щодо сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України.
   Керуючись п.2 ч.1 ст.315, п.3 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК-ЕНЕРГЕТИКА" -
задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі № 160/8846/19 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК-ЕНЕРГЕТИКА" -
задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 0118365354 від 01 липня 2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК-ЕНЕРГЕТИКА" (код ЄДРПОУ 33165522) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 43145015) понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 7 374,26 грн. (сім тисяч триста сімдесят чотири гривні двадцять шість копійок).
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду у випадках  та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.
          Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 30.07.2020р.,повний текст постанови виготовлено 07.08.2020р.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак