УХВАЛА

06 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  911/2658/18 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпласт" на рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 
за позовом Ірпінської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпласт"
про стягнення 99 381,95 грн.,  

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.03.2019 у справі № 911/2658/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2019, позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Поліпласт" на користь міськради 85 346,96 грн. основного боргу та 1 005,80 грн. пені.
Постановою Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 911/2658/18  постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2019 у справі № 911/2658/18 скасовано, справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 у справі № 911/2658/18 рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2019 у справі № 911/2658/19 залишено без змін.
13.06.2020 (згідно з відміткою на конверті) Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліпласт" подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 у справі № 911/2658/18 безпосередньо до Касаційного господарського суду.  
Витягом з протоколу автоматизованого розподілу касаційної скарги між суддями від 16.06.2020 року у справі № 911/2658/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Пільков К.М. 

08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460 - ІХ, яким внесено зміни до законодавчих актів України. 

Оскільки скаржником подано касаційну скаргу після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 №460-IX, то подана касаційна скарга розглядається в порядку, що діє після набрання чинності цим Законом.

Перевіривши матеріали касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 08.02.2020). 

Пунктом 1 частини 1 статті 287 ГПК  України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.2,3 ст.11 ГПК України «Верховенство права та джерела права, що застосовуються судом»:
« 2. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
3. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.»

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:                  а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову в даній справі є стягнення в сумі 99    381,95  грн., а, отже, ціна позову у справі №911/2658/18 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики,   зокрема:          щодо наслідків розгляду справи за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, а також щодо наслідків пропуску позивачем строків позовної давності. На думку скаржника, висновки, викладені в постанові суду апеляційної інстанції суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах Верховного Суду в інших справах, що має неодмінно призводити до прийняття касаційної скарги Верховним Судом.  

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що висновки апеляційного суду щодо встановлених обставин у справі 810/4542/15 і незастосування ч. 4 ст. 75 ГПК України суперечать висновку ВС Постанова Верховного Суду від 12 листопада 2018 року у справі № 814/789/17 суть якого у тому, що технічна документація щодо нормативної грошової оцінки землі не є предметом оскарження в адміністративному процесі. Витяг з технічної документації про грошову оцінку землі не є рішенням суб`єкта владних повноважень, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер.
Також вказує, що апеляційним судом не враховано висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду з приводу наступного. Факт, що відповідач належно не повідомлений про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви останнього про застосування позовної давності» (ВС/ВП № 200/11343/14-ц від 17.04.2018) навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції (постанова ВС від 24.10.2018 у справі№ 317/3698/15-ц). Окрім того, суд касаційної інстанції послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 200/11343/14-ц, в якій з метою ефективного гарантування права на справедливий суд Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постановах від 30 вересня 2015 року у справі № 6-780цс15 та від 11.10.2017 у справі № 6-1374цс17 щодо того, що суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування позовної давності. 

Але це не єдина підстава касаційного оскарження, зазначена у касаційній скарзі.

При цьому, у касаційній скарзі не наведено чітко, по яким пунктам подано вказану касаційну скаргу.

У зв`язку з вищенаведеним, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху. Для усунення недоліків касаційної скарги, скаржник має конкретно зазначити, по яким саме пунктам подано касаційну скаргу, та обґрунтувати окремо по кожному з пунктів як наявність відповідної підстави касаційного оскарження, передбаченої кожним окремим пунктом ч.2 ст.287 ГПК України, так і, яку саме конкретну, чітко визначену норму матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) неправильно застосовано або порушено судами попередніх інстанцій, в чому полягає саме неправильне застосування або порушення даної норми права, щодо кожної з наведених підстав.  

Частиною 3 статті 169 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки порядок подання заяви про усунення недоліків саме у вигляді не зазначення передбачених вищенаведеними вимогами ГПК підстав оскарження судових рішень чинним ГПК не визначений, Суд визначає, що скаржнику необхідно направити заяву про усунення недоліків іншим учасникам справи та надати Суду докази такого направлення. 

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

У Х В А Л И В:  

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпласт"      залишити без руху до 06.08.2020.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліпласт" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.
3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Поліпласт" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                                         І. Кушнір