УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/4182/20
Провадження № 22-ц/4820/1492/20
Категорія: 19. 27
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.
секретар судового засідання Гриньова А.М. 

розглянув в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/4182/20 за апеляційною скаргою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2020 року (суддя Стефанишин С.Л.) у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі – Банк) вказувало, що 08.12.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначав, що ним були виконанні усі взяті на себе зобов`язання за Договором, тоді як відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку із чим станом на 31.12.2019 року виникла заборгованість у розмірі 14698,27 грн. з яких: 7606,22 грн. – заборгованість за кредитом; 5715,94 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом; 200 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 500 грн. – штраф (фіксована частина); 676,11 грн. – штраф (процентна складова). Зважаючи на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 14698,27 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.12.2010 року та судові витрати.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» борг за договором позики у розмірі 7606,22 грн. та судовий збір у розмірі 994,09 грн. В решті позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись із цим рішенням суду в частині відмови у позові, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі просить скасувати зазначене рішення в зазначеній частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог Банку щодо стягнення відсотків, пені та штрафів в повному обсязі. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги наявність Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підписана позичальником, в якій зазначено базову відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 2,5% на місяць, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії за зняття готівки та особистих коштів, безготівкових платежів, пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи та комісійні. Позивач вказує, що відповідачка пройшла ідентифікацію в Банку та підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг і з моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. Апелянт також зазначає, що встановивши, що Банк надав відповідачці кредит, а відповідачка його не повернула, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
       У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
В зв`язку із неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для справи; невідповідністю висновків суду щодо безпідставності позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам та неустойки; неправильним застосуванням норм матеріального права (неправильне тлумачення положень ст. ст. 638, 1054 ЦК України) судове рішення в оскаржуваній частині підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення в цій частині.
Так, стягуючи з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом в сумі 7606,22 грн., Хмельницький міськрайонний суд виходив з доведеності факту отримання позичальником кредитних коштів та неналежного виконання останньою своїх кредитних зобов`язань.
В цій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається, оскільки учасниками справи не оскаржується. 
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 відсотків та неустойки, суд першої інстанції виходив з недоведеності правових підстав для задоволення цих вимог, адже надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можна вважати частиною укладеного між сторонами кредитного договору 
Однак, з такими висновками судова колегія не погоджується, виходячи із наступного.
Встановлено, що 08 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на даний час АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, що підтверджується письмовою Анкетою – Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаною уповноваженою банком особою та відповідачкою. У цій Анкеті - Заяві зазначається, що ОСОБА_1 , ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді, виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитку «Універсальна» із кредитним лімітом 1300 грн. і погоджувалася, що Анкета - Заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між позичальником та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 11, 11 зворот). 
Також, відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, що підписана ОСОБА_1 08 грудня 2010 року, сторони погодили, що базова ставка відсотків в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів в році) становить 2,5%; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена, як сума пені за кожний день прострочення сплати кредиту (базова процентна ставка по договору/30) + 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. щомісячно, що нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.; штраф за порушення строків платежів по будь – якому із грошових зобов`язань, передбачених більше ніж на 30 днів – 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісії (а.с.12). І зазначений доказ було подано позивачем до Хмельницького міськрайонного суду додатком до позовної заяви 13.02.2020 року.
Встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31.12.2019 року утворилась заборгованість, що за розрахунком банку становила 14698,27 грн., з яких: 7606,22 грн. – заборгованість за кредитом, 5715,94 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 200 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, штрафи - 500 грн. (фіксована частина) і 1406,42 грн. (процентна складова). І зазначені суми позивач просив стягнути із відповідачки.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). 
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Встановлено, що у Анкеті – Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 08 грудня 2010 року та Довідці про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду від 08 грудня 2010 року сторонами узгоджено вид кредиту, бажаний кредитний ліміт, розмір процентів за користування кредитними коштами, розмір та порядок нарахування пені і штрафів за порушення строків платежів по будь – якому із грошових зобов`язань. 
Також встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази оспорення ОСОБА_1 кредитного договору від 08.12.2010 року, що укладений між нею та позивачем. 
Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідачка користувалася кредитними коштами та з 08.12.2010 року в межах кредитного договору б/н від 08.12.2010 року отримала 9 карт, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 54 зворот) та заявою ОСОБА_1 від 18.05.2020 року (а.с. 57). 
З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає, що відмовляючи у стягненні із відповідачки заборгованості по відсоткам та пені, суд першої інстанції не звернув увагу на наявну у справі Довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду від 08.12.2010 року, не дав їй оцінку, як доказу. 
Тому з врахуванням умов підписаної ОСОБА_1 . Довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду від 08.12.2010 року апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідачки на користь Банку заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5715,94 грн. та 200 грн. пені.
А тому заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами та пені. 
Разом з тим, судова колегія вважає, що відсутні законні підстави для стягнення із відповідачки на користь позивача штрафу (фіксованої частини та процентної складової) виходячи із наступного.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення – порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Вказана позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15, яка в силу положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Тому підлягає до стягнення із ОСОБА_1 на користь Банку судові витрати, понесені апелянтом при подачі позовної заяви та апеляційної скарги (платіжні доручення № PROM3BOJ6T від 03.02.2020 року, а.с.45 та №PROM3BQ0IN від 03.08.2020 року, а.с. 74) пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 1933,84 грн. (2102 грн. (судовий збір за подання позовної заяви)*92(% задоволених позовних вимог)/100) та 2629,60 грн. (3153 грн. (судовий збір за подання апеляційної скарги)*83,4(% задоволених вимог апеляційної скарги)/100) відповідно. 
       Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 – 384, 389 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2020 року в частині відмови у стягненні відсотків, пені і штрафів скасувати та в цій частині постановити нове судове рішення.
Стягнути із  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 14360570) 5715 (п`ять тисяч сімсот п`ятнадцять) грн. 94 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 200 (двісті) грн. пені, а всього 5915 (п`ятт тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 94 коп. 
В задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення штрафів відмовити. 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2020 року в частині судових витрат змінити, збільшивши стягнуту з ОСОБА_1 суму судового збору до 1933 (одна тисяча дев`ятсот тридцять три) грн. 84 коп.
В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2020 року залишити без змін. 
Стягнути із  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 14360570) судовий збір в сумі 2629 (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять) грн. 60 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2020 року.

Судді                                                                А.П. Корніюк

                                                       І.В. П`єнта

                                                       О.І. Талалай