ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року	Львів	Справа № 1740/2428/18 пров. № А/857/6095/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,
за участю секретаря судового засідання                    Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Рівненській області та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року (головуючий суддя Дорошенко Н.О., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області 4544,02 грн судового збору. Питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн при вирішенні спору по суті судом не вирішувалось.
12.09.2019 ФОП ОСОБА_1 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000 грн.
Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року заяву задоволено частково. Стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, код ЄДРПОУ 43142449) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн. В присудженні позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Рівненській області та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржили його в апеляційному порядку, Головне управління ДПС у Рівненській області просило таке скасувати в частині задоволення вимог та ухвалити нове додаткове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просила ухвалити нове додаткове рішення, яким стягнути 30000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В поданій апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Рівненській області зазначає, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited»проти України», заява № 19336/04, п. 268).
У зазначеному рішенні Європейського суду з прав людини також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.
Однак, зазначені вище висновки Європейського суду з прав людини щодо застосування норми права у подібних правовідносинах не були враховані ні судом першої. ні судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Верховний Суд, надаючи правову оцінку статті 134 КАС України, у постанові від 08.05.2018 у справі №810/2823/17 зробив висновок, шо надані позивачем первинні документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу повинні:
-          відповідати вимогам первинного документа встановленим вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, містити посаду особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції;
-          зміст послуг (зазначених в договорі про надання правової допомоги та актах) повинен мати посилання на конкретні дії та/або док вчинені/складені адвокатом;
-          платіжний документ має містити в собі належне, повне призначення платежу та відмітки банку його проведення відповідно до пунктів 1.22, 2.3, 2.24 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22.
Судом першої інстанції не враховано, що договір про надання професійної правничої допомоги від 17.08.2018 №1-ФОП/2018 та додаток №1 до нього містять лише загальний перелік послуг, які можуть надаватись адвокатом позивачу.
Також судом першої інстанції не взято до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази тих обставин, що витрати на професійну правничу допомогу у справі №1740/2428/18 були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір від 17.08.2018 № 1-ФОП/2018 про надання професійної правничої допомоги, розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 17.08.2018 (додаток № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 17.08.2018 № 1-ФОП/2018), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 09.12.2008 №650, ордер серії РН-571 №019 від 17.08.2018, копії платіжних доручень та копію квитанції до прибуткового касового ордера.
Усі вказані документи дійсно підтверджують понесені нею витрати та у повній мірі відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Законів України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Вищевказані норми матеріального та процесуального права суд першої інстанції не врахував та безпідставно зменшив розмір понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу на 25 000 гривень.
При цьому, зменшуючи розмір вказаних судових витрат суд першої інстанції не навів доводів та доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.
Навпаки, при підготовці адвокатом позову та розгляді справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції підлягав опрацюванню значний обсяг фінансово-господарських документів її господарської діяльності за період з 14.12.2015 по 31.12.2017, загальна сума донарахованих податків та штрафних санкції, що загрожували внаслідок протиправних рішень податкового органу складала 454 401,19 грн, судові процеси у справі тривають вже понад півтора року, а тому сплачений адвокату гонорар в сумі 30 тис грн, що складає менше 10 відсотків від ціни позову є розумним та співмірним як з ціною позову, так і зі складністю справи та її важливим значенням для мене.
В поданому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Рівненській області просило залишити апеляційну скарну Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без задоволення.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних міркувань.  

Задовольняючи частково заяву про відшкодування судових витрат, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням ; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5 і 7 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Також, судом першої інстанції враховано, що аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом першої інстанції встановлено, що 17.08.2018 між адвокатом Дубич Т.В. (Адвокат) та ФОП Синаг В.Л. (Клієнт) укладено Договір про надання професійної правничої допомоги № 1-ФОП/2018, відповідно до умов якого Адвокат зобов`язується здійснити представництво та надати інші види правової допомоги Клієнту, що вказані в цьому Договорі, на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Безпосередній зміст правової допомоги Адвоката за цим Договором полягає в представництві прав та обов`язків Клієнта при досудовому врегулюванні спору, а також представництві усіх прав та обов`язків Клієнта як позивача у Рівненському окружному адміністративному суді, судах апеляційної та касаційної інстанції у справі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі Акту перевірки № 1909/17-00-13-05-07/3220920587 від 17.08.2018, складеного працівниками ГУ ДФС у Рівненській області. Також, Адвокат здійснює представництво прав та інтересів Клієнта в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами у зв`язку з вказаною судовою справою та здійснює надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складанні заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.1.1 Договору).
За надання правової допомоги за цим Договором Клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар (винагороду) в обсязі та на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 Договору). 
Гонорар за цим Договором визначено сторонами, виходячи з принципів розумності та з врахуванням витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги за цим Договором і погоджено сторонами у фіксованому розмірі в сумі 30 тис. грн (п.2.2 Договору).
Гонорар в сумі 30 тис. грн узгоджено Адвокатом і Клієнтом на підставі Розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, складеного Сторонами, який є невід`ємним Додатком № 1 до цього Договору (п.2.3 Договору).
Відповідно до Розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 17.08.2018 (Додаток № 1 до Договору № 1-ФОП/2018 від 17.08.2018), адвокатом Дубич Т.В. та ФОП ОСОБА_1 узгоджено, що за умовами Договору про надання професійної правничої допомоги Адвокат надає Клієнту такі види юридичних послуг узгодженої вартості:
1) Досудове врегулювання спору в Головному управлінні ДФС у Рівненській області, в тому числі підготовка заперечень на Акт перевірки, документів, які додаються до заперечень, участь у їх розгляді, - 5000 грн;
2) Збирання та підготовка доказів, складання та подання до Рівненського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 5000 грн;
3) Представництво прав та обов`язків Клієнта як позивача у Рівненському окружному адміністративному суді, складання необхідних процесуальних документів, - 10000 грн;
4) Представництво прав та обов`язків Клієнта як позивача у суді апеляційної інстанції, складання необхідних процесуальних документів, - 5000 грн;
5) Представництво прав та обов`язків Клієнта як позивача у суді касаційної інстанції, складання необхідних процесуальних документів, - 5000 грн,
Разом 30000 грн.
Повноваження адвоката Дубич Т.В. як представника позивача в даній судовій справі в Рівненському окружному адміністративному суді підтверджені копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 09.12.2008 №650 та ордером серії РН-571 №019 від 17.08.2018.
Суд також встановив, що ФОП ОСОБА_1 оплачено для ФОП Дубич Т.В. на розрахунковий рахунок у банку грошові кошти: платіжним дорученням № 405 від 17.10.2018 в сумі 10000 грн, платіжним дорученням № 485 від 24.10.2018 в сумі 10000 грн, з призначенням платежу: За надання професійної правничої допомоги згідно з договором № 1-ФОП/2018 від 17.08.2018.
Також, позивачем надано суду першої інстснції копію квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 15.01.2019, в якому зазначено: «ФОП, Адвокат Дубич Т.В . Прийнято від ФОП ОСОБА_1 10000 грн, підстава: Договір 1-ФОП/2018».
Інші докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не надані.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги № 1-ФОП/2018 від 17.08.2018 та Розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 17.08.2018, який є додатком до вказаного Договору, адвокат Дубич Т.В. зобов`язувався надавати правову допомогу ФОП ОСОБА_1 , яка пов`язана не лише з розглядом даної справи в Рівненському окружному адміністративному суді, а також полягає в представництві прав та обов`язків позивача при досудовому врегулюванні спору, представництві прав та обов`язків клієнта як позивача у судах апеляційної та касаційної інстанцій, складання необхідних процесуальних документів.
Суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Суд першої інстанції вірно врахував, що в спірній ситуації законом не передбачене обов`язкове досудове вирішення спору, а відтак, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що надання суб`єкту господарювання правової допомоги в податковому органі за результатами документальної перевірки, у тому числі шляхом підготовки заперечень на акт перевірки, документів, що подаються до заперечень, участь у їх розгляді тощо не є витратами, що пов`язані з розглядом судової справи. А тому, підставно вважав, що передбачена розрахунком суми гонорару за надану професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн на досудове врегулювання спору не пов`язана з розглядом даної справи, та відсутні підстави для її врахування у складі судових витрат на професійну правову допомогу.
Також, суд першої інстанції вірно зазначив, що судові витрати, понесені сторонами під час розгляду справи в суді апеляційної та касаційної інстанцій, підлягають розподілу, відповідно, судом апеляційної та касаційної інстанцій, а відтак не можуть бути визнані витратами, що пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції, а тому підставно вважав, що передбачена розрахунком суми гонорару за надану професійну правничу допомогу сума 5000 грн на представництво позивача у суді апеляційної інстанції, складання необхідних процесуальних документів, та сума 5000 грн на представництво позивача у суді касаційної інстанції, складання необхідних процесуальних документів, - не пов`язані з розглядом даної справи у суді першої інстанції, а відтак відсутні підстави для їх врахування у складі судових витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
При розгляді заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вірно зазначив, що в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі наданих адвокатом послуг (виконаних робіт) з конкретизацією наданих послуг за видами, обсягом витраченого часу тощо, а також і інші первинні документи, які б підтверджували зміст та обсяг господарських операцій з надання позивачу адвокатом послуг правничої допомоги. Проте, до позовної заяви від 19.09.2018 долучено договір про надання професійної правничої допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер адвоката, а також значний обсяг доказів на обґрунтування позовних вимог. На підставі наведеного, суд вірно вважав, що витрати позивача в сумі 5000 грн на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, оскільки матеріалами справи підтверджено фактичне надання адвокатом позивачу правової допомоги щодо збирання та підготовки доказів, складання та подання позовної заяви. Такі послуги позивачем оплачені, а понесені позивачем витрати стосуються судового розгляду даної справи.
Також, суд першої інстанції вірно врахував, що ухвалою суду від 25.09.2018 відкрито провадження у справі, визначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.10.2018. 18.10.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву та докази на обґрунтування відзиву (а.с.187-237 т.2). Відповідь на відзив, інші заяви по суті спору позивач не подавав.
Підготовче засідання 25.10.2018 відкладене на 08.11.2018. Підготовче засідання 08.11.2018 відкладене на 06.12.2018 за клопотанням представника позивача. Підготовче засідання 06.12.2018 відкладено на 17.01.2019 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (а.с.240,244,245,249 т.2). 
В підготовчому засіданні 17.01.2019 за участю представника позивача адвоката Дубич Т.В. оголошено перерву до 12.02.2019. Відповідно до протоколу судового засідання, його тривалість з 10:00 до 10:13 (а.с.6-7 т.3). 12.02.2019 представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.10 т.3). Судове рішення у справі від 12.02.2019 ухвалене в письмовому провадженні.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем до відшкодування витрати в сумі 10000 грн на професійну правничу допомогу в частині представництва адвокатом позивача в Рівненському окружному адміністративному суді, складання необхідних процесуальних документів, є неспівмірними з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з врахуванням відсутності актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), суд вірно вважав, що матеріалами справи не підтверджене надання позивачу під час судового розгляду справи у суді першої інстанції таких послуг, як складання необхідних процесуальних документів. При цьому, витрачений представником позивача час на участь у підготовчому засіданні 17.01.2019 становить 13 хвилин.
За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що заявлені позивачем до відшкодування витрати в сумі 10000 грн на професійну правничу допомогу в частині представництва адвокатом позивача в Рівненському окружному адміністративному суді, складання необхідних процесуальних документів, є неспівмірними з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Позивачем не доведено неминучості таких витрат, а їх розмір не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності.
З огляду на це, колегія суддів погоджується з розміром витрат на професійну правничу допомогу визначену судом першої інстанції у розмірі 5000 грн.
Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовуюють висновків суду першої інстанції, а додаткове рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.  
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Головного управління ДПС у Рівненській області та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року по справі № 1740/2428/18 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 Т.І. Шинкар
                                                                                          Н.М. Судова-Хомюк
повний текст складено 27.07.2020