Ухвала
 
30 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 187/998/16-ц
провадження № 61-603св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про застосування заходів процесуального примусу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості та визнання грошового зобов`язання припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання зобов`язання припиненим,
 
встановив:
 
У січні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_3 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня                2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня                2018 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2019 року відкрите касаційне провадження у справі № 187/998/16-ц за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня                     2018 року, на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської     області від 11 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, витребувано справу із суду першої інстанції.
 
У квітні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_3 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2020 року відкрите касаційне провадження у справі № 187/998/16-ц за касаційною скаргою ОСОБА_3          на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області                      від 03 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                        від 12 березня 2020 року, витребувано справу із суду першої інстанції та зупинено виконання рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року до закінчення касаційного провадження.
 
У квітні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_4 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2020 року відкрите касаційне провадження у справі № 187/998/16-ц за касаційною скаргою ОСОБА_4                на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області                          від 03 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                           від 12 березня 2020 року, витребувано справу із суду першої інстанції та зупинено виконання рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року до закінчення касаційного провадження.
 
До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли заяви про застосування до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представників заходів процесуального примусу,           передбачених статтею 148 ЦПК України. Заявник обґрунтовує їх тим, що               касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 містять невірне зазначення        адреси ОСОБА_1 .
 
Пояснює, що відповідачам відомо, що позивач проживає в Чеській       Республіці, а його адреса для листування, в позовній заяві та решті процесуальних документів, вказана адреса представника: м. Київ,                            вул. Терещенківська, 13, оф. 34. Відповідачі вказують в касаційних скаргах адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , що вважає зловживанням процесуальними правами та введенням суду в оману.
 
Крім того, відповідачами до Верховного Суду надіслані додаткові пояснення, які вони свідомо не направили позивачу, що суперечить приписам статті 398 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.
 
Згідно з частиною першою статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
 
Відповідно до статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від                       0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.
 
Аналізуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для застосування заходів процесуального примусу, передбачених статтею 148 ЦПК України, немає, оскільки представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення                   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представниками дій, які можуть бути розцінені судом як недобросовісне виконання процесуальних обов`язків.
 
Керуючись статтями 143, 148 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ухвалив:
 
У задоволенні заяв представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про застосування заходів процесуального примусу відмовити.  
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук