ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5082/20 Справа № 199/7647/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2020 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства “МТБ Банк”, Державного реєстратора Комунального підприємства “Центр реєстрації та надання послуг” Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєва Олена Станіславівна, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання незаконною реєстрацію права власності та стягнення упущеної вигоди, -

ВСТАНОВИЛА:
В грудні 2019 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства “МТБ Банк”, Державного реєстратора Комунального підприємства “Центр реєстрації та надання послуг” Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєва Олена Станіславівна, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання незаконною реєстрацію права власності та стягнення упущеної вигоди.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2020 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» та Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича, де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєва Олена Станіславівна та Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання незаконною реєстрацію права власності та стягнення упущеної вигоди до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєвої Олени Станіславівни, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2020 року про зупинення провадження у справі №199/7647/19 та справу направити для розгляду по суті. 
Відзивів на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства “МТБ Банк”, Державного реєстратора Комунального підприємства “Центр реєстрації та надання послуг” Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєва Олена Станіславівна, Департамент адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання незаконною реєстрацію права власності та стягнення упущеної вигоди (а.с. 1-3). 
21 лютого 2020 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від представника ПАТ “МТБ БАНК” надійшло клопотання про зупинення провадження по даній справі до набрання законної сили судового рішення по цивільній справі №199/669/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєвої Олени Станіславівни, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. 
Клопотання обґрунтовано тим, що всупереч ст. 658 ЦК України, достеменно знаючи про протиправний характер своїх дій та ігноруючи рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2017 р. по справі 199/6127/16, 22.12.2017 р. ОСОБА_2 укладав із ОСОБА_1 договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 , яке розташоване на приватизованих земельних ділянках площею 0,1563 га кадастровий номер 1210100000:01:514:0088 та площею 0,1000 га кадастровий номер 1210100000:01:514:0087. 
Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 199/669/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєвої Олени Станіславівни, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Виходячи із змісту положень зазначеної статті така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, тобто необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. 
З матеріалів справи вбачається, що зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 без зупинення провадження до вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного судочинства - цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєвої Олени Станіславівни, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. 
Отже, вищевказана цивільна справа містить умови, які дають підстави вважати, про взаємопов`язаність наслідків її розгляду на розгляд даної справи, а також те, що зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце, так як по цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд (п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).
Зупиняючи провадження у справі №199/7647/19, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що питання дійсності/ недійсності правочинів, що стали підставою для набуття права власності на спірне майно, потребує розгляду до розгляду цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1  звернувся до суду із позовом про захист свого права власності, тоді як право власності  ОСОБА_1  відповідачем не визнається, у тому числі з підстав недійсності укладеного ним правочину відносно спірного нерухомого майна. 
Посилання  ОСОБА_1  на те, що позов банку до позивача є технічним та виник виключно у зв`язку з тим, що перспективи за даним позовом у банку дуже слабкі, так як банк не скористався своїм правом на зустрічний позов, колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду першої інстанції, який у рішенні оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Твердження апелянта про те, що подання відповідачем клопотання про зупинення розгляду справи є чітким фактом зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, яке покликане на затягування процесу, колегія суддів ставиться критично, оскільки відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича