У х в а л а  
 
14 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 653/4085/17
провадження № 61-11716 ск 20 
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12 листопада          2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 травня    2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про поновлення депозитного рахунку, стягнення відсотків та моральної шкоди,
 
В с т а н о в и в:
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ПАТ КБ «ПриватБанк» про поновлення депозитного рахунку, стягнення відсотків та моральної шкоди.
 
Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від                     12 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні позову     ОСОБА_3  до ОСОБА_2 , ПАТ КБ «ПриватБанк» про поновлення депозитного рахунку, стягнення відсотків та моральної шкоди.
 
Не погодившись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від      12 листопада 2019 року.
 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 12 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12 листопада          2019 року залишено без змін.
 
03 серпня 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 травня 2020 року.
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
 
У касаційній скарзі заявником викладно фактичні підстави та обставини для звернення до суду із даним позовом та описано фактичні обставини судового розгляду даної справи.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
 
Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги особі, яка її подала, з огляду на наступне.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Як убачається із касаційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, визначені в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
Як зазначено у частині другій статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 викладено лише фактичні підстави та обставини для звернення до суду із даним позовом та описано фактичні обставини розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанцій.
 
Таким чином, всупереч вимогам частини другої статті 389 ЦПК України, ОСОБА_1 у касаційній скарзі жодним чином не зазначено підстави (підставу) касаційного оскарження рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 травня 2020 року, передбачені у пунктах 1-4 частини другої даної статті ЦПК України.
 
У пункті 4 частини четвертоїстатті 393 ЦПК України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Ураховуючи те, що ОСОБА_1 , при поданні касаційної скарги, не виконав вимог процесуального закону щодо обов`язкового наведення у ній підстав (підстави) касаційного оскарження рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 травня 2020 року, передбачених у пунктах 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України, така скарга підлягає поверненню заявнику.
 
Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК Українипро повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
 
На підставі викладеного та керуючись статями 185, 389, 393 ЦПК України, 
 
У х в а л и в:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12 листопада 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 12 травня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про поновлення депозитного рахунку, стягнення відсотків та моральної шкоди, повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В.М. Ігнатенко