ф
УХВАЛА

09 липня 2020 року 
м. Київ
справа №  0540/7713/18-а
адміністративне провадження № К/9901/6877/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Хохуляка В.В.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Шипуліної Т.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі №0540/7713/18-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року позов задоволено.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у відкритті касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року в адміністративній справі №0540/7713/18-а відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області 05 березня 2020 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2020 року касаційну скаргу Державної податкової служби України було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та надано строк на усунення недоліків в межах 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

13 квітня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у зв`язку з відсутністю коштів необхідних для сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2020 року клопотання податкового органу задоволено, а строк продовжено на п`ять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

07 липня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання про долучення документу про сплату судового збору до матеріалів касаційної скарги.

Таким чином, недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху усунуто скаржником в повній мірі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою судом з`ясовані такі обставини.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області звернулось до Першого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою у справі №0540/7713/18-а.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам частини третьої статті 298 КАС України (у зв`язку з несплатою судового збору) та надано строк на усунення недоліків в межах десяти днів з дати отримання ухвали.

Головним управлінням Державної податкової служби у Донецькій області направлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги. Вказане клопотання мотивоване складністю процедури отримання необхідних коштів.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2019 року в задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто скаржнику, оскільки недоліки, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, не були усунуті.

09 грудня 2019 року Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області вдруге звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі №0540/7713/18-а. Одночасно відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення. В обґрунтування заявленого клопотання Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області зазначило, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження, пов`язані із неможливістю сплатити судовий збір. Крім того, скаржником було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, підстави пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення визнано неповажними, а апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам частини другої та третьої статті 298 КАС України (у зв`язку з несплатою судового збору та пропуском процесуального строку) та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано апелянтом 19 грудня 2019 року.

На виконання вимоги ухвали від 12 грудня 2020 року клопотання Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших обґрунтованих причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не надходило.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі №0540/7713/18-а відмовлено.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні. 

Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених у надісланій на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстав суддя-доповідач може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв`язку з чим відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі частини третьою статті 298 КАС України.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 12 грудня 2019 року надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліків вдруге поданої апеляційної скарги щодо надання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з наведенням причин поважності пропуску такого строку.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. 

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відтак, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції у своєму рішенні зазначив, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом процесуальний строк.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої та частиною другої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  Головного управління Дердавної податкової служби у Донецькій області на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі №0540/7713/18-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Т.М. Шипуліна