УХВАЛА

23 вересня 2020 року

Київ
справа №823/2442/18
провадження №К/9901/67942/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 24 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управлення Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:  

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управлення Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управлення Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови здійснювати щомісячні виплати ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року у розмірі 100% обчисленої суми у відповідності до статей 51, 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що становить 8091,00 грн, після здійснення перерахунку пенсії позивача;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управлення Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови здійснити розрахунок протиправно (незаконно) невиплаченої частини суми перерахованої з 1 січня 2018 року пенсії ОСОБА_1 з вини відповідача по момент відновлення прав позивача на пенсію у повному її розмірі та здійснити належну виплату (доплату) у належній сумі;
- зобов`язати Головне управлення Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснювати щомісячні виплати ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року у розмірі 100% обчисленої суми у відповідності до статті 51, 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що становить 8091,00 грн, після здійснення перерахунку пенсії позивача;
- зобов`язати Головне управлення Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити розрахунок протиправно (незаконно) невиплаченої частини суми перерахованої з 1 січня 2018 року пенсії ОСОБА_1 з вини відповідача по момент відновлення прав позивача на пенсію у повному її розмірі та здійснити належну виплату (доплату) у належній сумі.

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

3. Постановою Верховного Суду від 24 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року - без змін.

4. На адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення постанови Верховного Суду від 24 липня 2020 року, в якій заявник просить роз`яснити мотивувальну частину постанови  Верховного Суду від 24 липня 2020 року щодо:
- правових підстав вважати, що у 2018 році пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від                      21 лютого 2018 року № 103 мав вищу юридичну силу за норми статей 51, 52, 55 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- правових норм, якими внормовано правомірність застосування органами державної влади діючого підзаконного нормативно-правового акта (постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103), який суперечить спеціальному закону -  Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- підстави неврахування судом та невідображення у рішенні відхилення наведених позивачем рішень судів, які набрали законної сили у 2018 році та якими встановлено незаконність постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, незаконність дій органів Пенсійного Фонду України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103; неврахування встановлених рішеннями фактів, які не підлягали повторному доказуванню у справі № 823/2442/18;
- правові підстави застосування правових висновків Верховного Суду у справах № 160/3586/19 та №640/19928/18 до правовідносин у справі № 823/2442/18, якщо позовні вимоги в останній не є тотожними та суттєво відмінні за підставами виникнення права на позов.

5. Відповідно до частин 1, 2 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

6. За правилами Кодексу адміністративного судочинства України роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

7. Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

8. Виходячи із системного тлумачення положень Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

9. Зі змісту заяви про роз`яснення рішення суду вбачається, що заявник просить роз`яснити постанову Верховного Суду з мотивів постановлення судового рішення, проте роз`яснення не допускається саме щодо мотивів та висновків судового рішення.

10. Суд звертає увагу, що Верховний Суд не приймав рішення, яке підлягає примусовому виконанню, а відтак відсутні правові підстави для роз`яснення постанови Верховного Суду від 24 липня 2020 року, якою залишено без змін рішення Черкаського окружного адміністративного суду від                       10 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від                             21 листопада 2018 року.

11. Висновки у цій справі узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від                5 червня 2019 року у справі № 826/6424/16, від 17 березня 2020 року у справі № 0940/2394/18 та від  27 квітня 2020 року у справі № 819/1251/16.

Керуючись статтями 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 24 липня 2020 року у справі № 823/2442/18.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

судді                                                                                                                 Я.О. Берназюк

                                                                                                                               С.М. Чиркін