ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2020 р.           Справа№ 910/7956/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Михальської Ю.Б.
суддів:            Тищенко А.І. 
          Скрипки  І.М. 

секретар судового засідання: Білоус О.О.
за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 16.06.2020,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології»
на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 (повний текст складено 03.12.2019)
у справі № 910/7956/19 (суддя Борисенко І. І.)
за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №8 в інтересах держави в особі Київської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології»
про повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №8 (далі, прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі, позивач або КМР) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» (далі, відповідач або Товариство) про зобов`язання відповідача повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,04 га, обліковий код 75:325:0041, що розташована на перетині вул. Симиренка та вул. Жолудева у Святошинському районі м. Києва, впритул до паркувального майданчика, який закріплений за КП «Київтранспарксервіс» на підставі рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення від паркувального майданчика та паркану.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариству для облаштування паркувального майданчика надано земельну ділянку площею 0,07 га, водночас, у порушення чинного земельного законодавства, відповідач без дозвільних документів огородив спільним парканом земельну ділянку загальною площею 0,2050 га, у тому числі самовільно зайняту площею 0,04 га.
Позивач вказує, що земельна ділянка загальною площею 0,04 га, яка розташована на перетині вул. Жолудева та вул. Симиренка у Святошинському районі міста Києва (впритул до земельної ділянки наданої йому КП «Київтранспарксервіс» згідно Договору від 01.11.2017), належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і виключно Київська міська рада має право розпоряджатися нею. Однак, враховуючи те, що будь-яких рішень щодо передачі ТОВ «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» вказаної земельної ділянки у власність чи у користування Київська міська рада не приймала, розміщення паркувального майданчику на спірній земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без правовстановлюючих документів на неї, порушує права територіальної громади міста Києва на користування землею.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/7956/19 позов заступника керівника Київської місцевої прокуратури №8 в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено повністю.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,04 га, обліковий код 75:325:0041, що розташована на перетині вул. Симиренка та вул. Жолудева у Святошинському районі м. Києва, впритул до паркувального майданчика, який закріплений за КП «Київтранспарксервіс» на підставі рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення від паркувального майданчика та паркану.
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» на користь Прокуратури міста Києва судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.
Рішення суду мотивоване тим, що факт самовільного зайняття спірної земельної ділянки площею 0,04 га підтверджується актами обстеження земельної ділянки №19-0183-08 від 15.03.2019 та №19-0367-08 від 20.05.2019 та відповідачем не спростований. Водночас, оскільки в позові прокурором зазначено про порушення інтересів держави у сфері управління та контролю за охороною земель, а також з огляду на невчинення позивачем дій щодо відновлення прав на земельну ділянку шляхом звернення до суду самостійно, суд дійшов висновку про наявність підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду в інтересах Київської міської ради.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 27.12.2019 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/7956/19 скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №8 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» про зобов`язання повернути земельну ділянку залишити без задоволення.
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що Товариство здійснює законну господарську діяльність з паркування за адресою: Святошинський район, вул. Симиренка / вул. Жолудева в межах ІІІ територіальної зони паркування. Доказів того, що відповідач займає більшу територію, аніж ту, що передбачена Договором з КП «Київтранспарксервіс», прокурором та КМР суду не надано. 
Акти обстеження земельної ділянки, долучені прокурором до позовної заяви, складені відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням  та охороною земель у м. Києві», затвердженого рішенням КМР від 25.09.2003 №16/890. Відповідні акти обстеження використовуються для розгляду КМР питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок. Тобто, метою складання таких актів є обстеження земельних ділянок для розгляду КМР питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок. У свою чергу, пунктами 6.1. та 6.2. вказаного Порядку передбачено, що Департамент земельних ресурсів після виявлення порушень земельного законодавства складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та дає вказівку про необхідність усунення порушень земельного законодавства. Отже, у випадку виявлення порушень норм земельного законодавства мав бути складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, а не акт обстеження земельної ділянки, у якому мають міститися пояснення фізичної/юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства. Більш того, у разі складання актів обстеження земельних ділянок на вимогу прокуратури, хоча таке обстеження можна проводити і без участі суб`єкта господарювання, але навіть при такій умові ці акти повинні бути відправлені стороні, яку перевіряли, чого у даному випадку зроблено не було.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 11.03.2020, підтримав позов прокурора та зазначив наступне:
- відповідно до рішення КМР від 23.06.2012 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (зі змінами та доповненнями) визначено переліком паркувальних майданчиків, які закріплені за КП «Київтраспарксервіс» (таблиця 1). Зокрема, паркувальний майданчик площею  0,07 га на 28 місць для паркування транспортних засобів закріплений за КП «Київтраспарксервіс» за адресою: м. Київ, вул. Симиренка/вул. Жолудева. 01.11.2017 між КП «Київтраспарксервіс» та відповідачем укладено Договір №ДНП-2017-11/02 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування щодо експлуатації 28 місць для паркування транспортних засобів. За договором до відповідача переходить право організації та експлуатації паркувального майданчика на 28 місць для платного користування транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Симиренка / вул. Жолудева в межах ІІІ територіальної зони паркування, площею 0,07 га;
- факт неналежного виконання умов Договору від 01.11.2017 підтверджується актами обстеження земельної ділянки №19-0183-08 від 15.03.2019 та №19-0367-08 від 20.05.2019. Інформації щодо державної реєстрації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку щодо території земельної ділянки, яка вказана в зазначеному акті як самовільно зайнята, відсутня;
- доводи відповідача про порушення порядку проведення самоврядного контролю за використанням і охороною земель необґрунтовані, оскільки акти обстеження складені за дорученням правоохоронних органів, що відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням  та охороною земель у м. Києві може бути проведений без попереднього повідомлення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної чи фізичної особи, яких планується перевірити.
10.06.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення на апеляційну скаргу від Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №8, у яких він просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду першої інстанції без змін.
У поясненнях прокурор наголосив на тому, що використання Товариством земельної ділянки площею 0,04 га без правовстановлюючих документів є порушенням вимог чинного земельного законодавства. Водночас, у матеріалах справи відсутні, а відповідачем не подано в порядку статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України жодних документів, які б посвідчували право власності або право користування спірною земельною ділянкою. Акти обстеження земельної ділянки №19-0183-08 від 15.03.2019 та №19-0367-08 від 20.05.2019 є належними доказами. Будь-яких доказів щодо невідповідності нормативно-правовим актам дій Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) відповідачем не надано, а дії по проведенню обстеження земельної ділянки відповідачем не оскаржувались.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги 

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 справу №910/7956/19 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пашкіна С.А., судді: Сітайло Л.Г., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 заяву суддів Пашкіної С.А., Сітайло Л.Г., Буравльова С.І. про самовідвід від розгляду справи №910/7956/19 задоволено. Матеріали справи №910/7956/19 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 №09.1-07/60/20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2020 справу №910/7956/19 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі №910/7956/19 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/7956/19 залишено без руху. Роз`яснено    Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути її недоліки, надавши суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням причин пропуску такого строку.
27.02.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник апелянта подав клопотання про поновлення строку, встановленого для подання апеляційної скарги, мотивоване тим, що скаржник ознайомився з текстом оскаржуваного рішення на ресурсі https://verdictum.ligazakon.net/document/86106511       26.12.2019, а станом на момент подання апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» не отримувало повний текст оскаржуваного рішення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/7956/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/7956/19, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/7956/19 на час апеляційного провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 14.04.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215, від 20.03.2020 №242, від 25.03.2020 №239, від 29.03.2020 №241, від 02.04.2020 №255), продовження запровадженого карантину в Україні через спалах у світі коронавірусу COVID-19 до 24 квітня 2020 року та запровадження режиму надзвичайної ситуації на всій території України, Північний апеляційний господарський суд, з метою захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, повідомив учасників справи, що судове засідання, призначене на 14.04.2020, не відбудеться, а про наступну дату судового засідання учасників справи буде повідомлено додатково ухвалою суду після закінчення карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №291 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 та продовжено запроваджений карантин до 11.05.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/7956/19 на 02.06.2020.
У судове засідання, призначене на 02.06.2020, з`явилися представники учасників справи, які надали свої пояснення по суті спору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 суд, заслухавши пояснення учасників справи, оголосив перерву в судовому засідання до 16.06.2020.
За результатами проведеного у справі 16.06.2020 судового засідання суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови. 

Явка представників сторін

У судове засідання 16.06.2020 з`явилися представники прокуратури, позивача та відповідача.
Представники прокуратури та позивача у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.
Представник відповідача у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати, у позові відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням №930/1591 від 26.06.2007 Київською міською радою визначено Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтранспарксервіс» єдиним оператором з паркування транспортних засобів, стягнення паркувального збору та виготовлення єдиних абонементних талонів з паркування автомобільного транспорту.
Рішенням КМР №1051/1051 від 25.12.2008 затверджено Правила благоустрою міста Києва.
Згідно з пунктом 17.3.1. вказаних Правил платні місця для паркування транспортних засобів (майданчики для платного паркування) призначені для тимчасової стоянки транспортного засобу зі стягненням плати за паркування у відведених або спеціально обладнаних місцях без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місця для паркування транспортних засобів необхідним обладнанням. Організація та експлуатація місць платного паркування транспортних засобів здійснюється лише оператором або підприємствами, з якими оператор уклав відповідний договір.
Відповідно до рішення Київської міської ради від 20.09.2012 КП «Київтраспарксервіс» отримано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,16 га на перетині вул. Жолудева та вул. Симиренка для облаштування, експлуатації та обслуговування відкритої автостоянки з об`єктами транспортної інфраструктури.
Згідно рішення Київської міської ради від 02.07.2015 №667/1531 викладено в новій редакції Таблицю 1 до додатку 5 рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку», пунктом 28 (Святошинський район) даної таблиці зазначено паркувальний майданчик на перетині вул. Симиренка/Жолудева у Святошинському районі м. Києва на 28 паркомісць, загальною площею земельної ділянки 700 м.кв, у тому числі площа земельної ділянки, відведеної для паркування 322 кв.м та 34,5 кв.м - для безоплатного паркування, з технічним облаштуванням дорожніми знаками.
Відповідно до розділу XVII «Правила паркування транспортних засобів у м. Києві» Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 №1051/1051, оператор (уповноважена організація) - комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що визначено органом місцевого самоврядування для здійснення організації та експлуатації місць платного паркування транспортних засобів згідно з діючим порядком.
За таких обставин, Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» є оператором (уповноваженою організацією) в розумінні Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051.
01.11.2017 між КП «Київтраспарксервіс» (сторона 1) та ТОВ «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» (сторона 2) укладено Договір №ДНП-2017-11/02 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (далі, Договір), відповідно до якого сторона 1 надає стороні 2 право на організацію та експлуатацію 25 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 спеціальних місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Святошинський район, вул. Симиренка / вул. Жолудева, в межах III територіальної зони паркування м. Києва (надалі Фіксовані місця для паркування), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.
Пунктом 1.3. Договору визначено, що фіксовані місця для паркування вважаються переданими в експлуатацію стороні-2 з моменту підписання договору.
Згідно з пунктом 2.2. Договору сторона 2 самостійно несе відповідальність за наявність необхідних дозволів для ведення власної господарської діяльності, пов`язаної з облаштуванням, організацією та експлуатацією фіксованих місця для паркування, здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування автотранспорту, а також за нарахування та сплати податків. За власні кошти здійснює облаштування та обладнання фіксованих місць для паркування згідно з правилами паркування (дорожніми знаками, дорожньою розміткою, шлагбаумом, приміщенням для охорони, огорожею, тощо) у відповідності до схеми ОДР. Здійснює експлуатацію фіксованих місць для паркування згідно з умовами чинного законодавства України, в тому числі правилами паркування, у відповідності до умов цього договору, схеми організації дорожнього руху, виключно за цільовим призначенням. Зобов`язується утримувати фіксовані місця для паркування та прилеглу територію в належному санітарно-технічному стані, з дотриманням правил благоустрою, норм і правил протипожежної безпеки, техніки безпеки, здійснює прибирання території та вивезення сміття, листя на снігу. Зобов`язується влаштувати та експлуатувати не більшу кількість місць для паркування транспортних засобів, ніж передбачено умовами договору. 
Відповідно до пункту 6.1. Договору строк його дії встановлено до 31.12.2020.
Прокурор у позовній заяві зазначає, що Київською місцевою прокуратурою №8 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРСР 26.04.2018 за №12018100080009409 від 21.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України. У ході досудового розслідування встановлено, що на території Святошинського району міста Києва функціонують автомобільні стоянки з порушенням вимог земельного законодавства, а саме, на перетині вулиць Симиренка та Жолудева, що підтверджується актами обстеження земельної ділянки №19-0183-08 від 15.03.2019 та №19-0367-08 від 20.05.2019, складеними Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) у відповідності до затвердженого рішенням Київської міської ради від 25 вересня 2003 року №16/890 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві.
Прокурор зазначає, що про порушення земельного законодавства при використанні відповідачем земельної ділянки площею 0,04 га на перетині вулиць Жолудева та Симиренка у Святошинському районі міста Києва Київська міська рада була обізнана з березня 2019 року, що підтверджується вказаними актами обстеження, однак за захистом своїх прав до суду не зверталась, у зв`язку з чим прокурор, керуючись частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», звернувся до суду із даним позовом. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає про те, що за результатами проведеного Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) обстеження встановлено ознаки самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,04 га, що розташована на перетині вул. Симиренка та вул. Жолудева у Святошинському районі м. Києва впритул до паркувального майданчика, який закріплений за КП «Київтранспарксервіс» на підставі рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629.
Отже, актами встановлено, що відповідач використовує більшу земельну ділянку поза договірними відносинами, таким чином порушує інтереси територіальної громади, а саме Київської міської ради, з огляду на що прокурор просить зобов`язати відповідача повернути позивачеві вказану земельну ділянку, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення від паркувального майданчика та паркану.
Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає на неналежності актів обстеження як доказів на підтвердження самовільного зайняття ним спірної земельної ділянки; зазначає, що станом на момент укладення Договору фіксовані місця для паркування вже були огороджені парканом, тому відповідач не має права зносити паркан, який не встановлював, водночас, прокурор не вказує, яку частину земельної ділянки по відношенню до сторін світу потрібно звільнити.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву та пояснень на неї, заслухавши пояснення представників учасників справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. 
За приписами частин 2 та 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. 
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України  належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
За змістом статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами частин 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, виходячи зі змісту наведених правових норм, кожна сторона на підставі належних, допустимих, вірогідних, достовірних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.
Як вбачається із матеріалів справи, підставою заявленого позову про зобов`язання відповідача повернути Київській міській раді самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,04 га, обліковий код 75:325:0041, що розташована на перетині вул. Симиренка та вул. Жолудева у Святошинському районі м. Києва, прокурором зазначені складені Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) акти обстеження земельної ділянки №19-0183-08 від 15.03.2019 та №19-0367-08 від 20.05.2019.
За змісту вказаних актів вбачається, що за результатами проведення Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) обстеження земельної ділянки встановлено (акт №19-0183-08 від 15.03.2019), що за даними міського земельного кадастру земельна ділянка (код ділянки 75:325:0109) площею 0,1648 га на підставі проекту зареєстрована за КП «Київтранпарксервіс» на перетині вул. Жолудева та Симиренка у Святошинському районі м. Києва. Під час обстеження земельної ділянки за вказаною адресою встановлено, що на земельній ділянці орієнтовною площею 0,1648 га розташовано автостоянку зі спорудою для охорони. Земельна ділянка огороджена та знаходиться під охороною.
Відповідно до акта №19-0367-08 від 20.05.2019 встановлено, що згідно з даними міського земельного кадастру земельна ділянка (код ділянки 75:325:0109) площею 0,1648 га на підставі проекту зареєстрована за КП «Київтранпарксервіс» на перетині вул. Жолудєва та Симиренка у Святошинському районі м. Києва. Під час обстеження земельної ділянки за вказаною адресою встановлено, що земельна ділянка орієнтовною площею 0,2050 га. використовується ТОВ «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» для експлуатації та обслуговування паркувального майданчика на підставі вказаного договору. На земельній ділянці розташовано споруду для охорони. Земельна ділянка огороджена та охороняється. Рішення щодо передачі зазначеної земельної ділянки в оренду Київська міська  рада не приймала. В міському земельному кадастрі інформація щодо державної реєстрації речових прав на земельну ділянку відсутня. Враховуючи зазначене, вбачаються ознаки самовільного зайняття суміжної земельної ділянки (обліковий код 75:325:0041) орієнтовною площею 0,04 га. Додатки: План-схема земельної ділянки.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Зі змісту вказаних актів вбачається, що вони складені на підставі статей 187, 189 Земельного кодексу України та у відповідності до затвердженого рішенням Київської міської ради від 25 вересня 2003 року №16/890 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві.
Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Згідно статті 189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.
Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради №16/890 від 25.09.2003 (далі , Порядок), повноваження щодо здійснення самоврядного контролю за додержанням земельного законодавства, використанням та охороною земель покладено на Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), яке рішенням Київської міської ради №198/7535 від 15.03.2012 «Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» перейменовано у Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Пунктами 6.1. - 6.4. Порядку визначено, що Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) після виявлення порушень земельного законодавства складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та дає вказівку про необхідність усунення порушень земельного законодавства. Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та вказівка про необхідність усунення порушень земельного законодавства складаються у двох примірниках, один з яких видається особі, яка вчинила порушення земельного законодавства, або направляється їй поштою. В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства зазначаються, в тому числі, виявлені порушення земельного законодавства; пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства. В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства можуть бути додатково зазначені й інші відомості, пов`язані з порушеннями земельного законодавства. Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства підписується посадовою особою Головного управління та фізичною особою, керівником або уповноваженим представником юридичної особи, щодо яких складено акт перевірки, з наданням пояснень з приводу виявлених порушень. Вказівка про необхідність усунення порушень земельного законодавства підписується посадовою особою Головного управління. Для усунення порушень земельного законодавства посадовою особою Головного управління встановлюється 10-денний термін.
Згідно з пунктами 7.3., 7.4. Порядку після проведення позапланової перевірки посадова особа Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства в порядку, передбаченому пунктом 6 цього Порядку. У разі і якщо раніше виявлені порушення земельного законодавства не усунуто в 10-денний термін, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про такі порушення повідомляє відповідні органи виконавчої влади та управління, органи місцевого самоврядування та/або їх виконавчі органи та направляє їм копії матеріалів перевірки для вжиття заходів згідно з законодавством.
Таким чином, як вірно наголошує скаржник в апеляційній скарзі, у разі порушення відповідачем норм земельного законодавства орган самоврядного контролю повинен проводити перевірку, повідомляти про її проведення відповідача та складати за її результатами акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства.
Проте, як вбачається із матеріалів справи, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на акти обстеження земельної ділянки №19-0183-08 від 15.03.2019 та №19-0367-08 від 20.05.2019, а не на акт перевірки. 
Акти обстеження, як вбачається з їх змісту, складались за відсутності осіб, відносно яких проводилося обстеження. 
Колегією суддів взяті до уваги положення пункту 2.6. Порядку, згідно  якого у разі неможливості своєчасного повідомлення юридичних чи фізичних осіб про проведення позапланової перевірки (обмежений термін на її проведення тощо) вона проводиться без попереднього повідомлення, зокрема, у разі отримання доручення від органів прокуратури.
Однак, по-перше, зі змісту вказаної норми вбачається, що перевірка проводиться без попереднього повідомлення юридичних чи фізичних осіб лише у разу неможливості своєчасного здійснення такого повідомлення, а по-друге, навіть у разі проведення перевірки без участі представників юридичних чи фізичних осіб, відповідні акти згідно пункту 6.1. Порядку повинні у будь-якому випадку бути відправлені стороні, яку перевіряли.
Відповідно до п.п. 9 пункту 3.1. Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 №16/890, Головне управління при здійсненні самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, проводить обстеження земельних ділянок щодо їх використання землекористувачами та складає відповідні акти обстеження земельних ділянок для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок.
Тобто, метою складання таких актів є обстеження земельних ділянок для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок.
Отже, акти обстеження не є належним доказом на підтвердження порушення відповідачем норм земельного законодавства, оскільки обстеження здійснювалось за відсутності осіб, відносно яких проводилося обстеження. Крім того, як встановлено вище, у разі порушення відповідачем норм земельного законодавства, орган самоврядного контролю повинен проводити перевірку, а не обстеження земельної ділянки, повідомляти про її проведення відповідача та складати за її результатами акт перевірки.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №910/1292/17.
Водночас, матеріали справи не містять жодних інших доказів на підтвердження самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки у вказаному прокурором в позовній заяві розмірі.
Посилання прокурора та позивача на те, що акти обстеження земельної ділянки №19-0183-08 від 15.03.2019 та №19-0367-08 від 20.05.2019 не оскаржувалися відповідачем, колегією суддів відхиляються з огляду на те, що акти обстеження земельних ділянок складаються для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок, та не породжують прав та обов`язків для суб`єктів господарювання, а вказівки про порушення вимог земельного законодавства повинні відображатися у актах перевірки та повідомлятися особам, щодо яких встановлені порушення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що прокурором не доведено суду належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами факту самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.
Водночас, доведення відповідачем протилежного, ніж вказано у позовній заяві, за відсутності належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, суперечить принципу змагальності сторін.
Усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Пунктом 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Частиною 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України          визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, за результатами апеляційного перегляду справи, встановила, що судом першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення не було надано належної оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам, у результаті чого місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо прав та обов`язків сторін спірних правовідносин.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд доходить  висновку, що доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, знайшли своє         підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим оскаржене рішення    суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/7956/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат за подання позовної заяви та апеляційної скарги у даній справі здійснено у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, при покладенні судових витрат за подання апеляційної скарги на Київську міську раду, судом враховані правові висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №908/799/17.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/7956/19 задовольнити.
Рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/7956/19  скасувати.
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код: 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Київські Соціально-інвестиційні технології» (02088, м. Київ, вул. Автотранспортна, 4, офіс 37; ідентифікаційний код: 39052915) 2    881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. 
Видати наказ. Видачу наказу відповідно до вимог процесуального законодавства доручити Господарському суду міста Києва.
Матеріали справи №910/7956/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.06.2020.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Михальська 

Судді                                                                                А.І. Тищенко

                                                                                І.М. Скрипка