УХВАЛА
11 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 200/3945/19-а
адміністративне провадження № К/9901/21495/20
Верховний Суд у колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Васильєвої І.А. (суддя-доповідач),
суддів: Гончарова І.А., Юрченко В.П.,  перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області (правонаступник Головного управління ДФС у Донецькій області) на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №200/3945/19-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 0020644311 від 28 січня 2019 року на загальну суму 36 928,84 грн., -
ВСТАНОВИВ:
18.08.2020 Головне управління ДПС у Донецькій області направило на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №200/3945/19-а (про відмову у відкритті апеляційного провадження), яка надійшла на адресу суду та зареєстрована 25.08.2020 року.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з такого. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 0020644311 від 28 січня 2019 року на загальну суму 36 928,84 грн задоволено. Визнано протиправним та скасовано наведене рішення відповідача.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, яка ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 року повернута скаржнику у зв`язку з несплатою судового збору за її подання на виконання вимог ухвали від 27.05.2019 року, якою скаргу з цих підстав було залишено без руху. 
Скаржник вдруге звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, в якій заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, та просив суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції по цій справі, посилаючись на законодавче право оскарження судового рішення. Проте ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року відмовлено у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору, визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та скаргу залишено без руху для сплати судового збору у розмірі 1 152,60 грн та надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших підстав для такого поновлення.
На виконання вимог вищенаведеної ухвали суду апеляційної інстанції скаржником надіслано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, оскільки скаржник позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги. 
Проте ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №200/3945/19-а відмовлено у відкритті апеляційного провадження, оскільки зазначені скаржником підстави пропуску строку звернення до суду визнані судом неповажними. Зокрема: матеріали справи взагалі не містили доказів наявності у скаржника у цей період кошторису, проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису або тимчасового розпису бюджету, які б свідчили про здійснення скаржником видатків бюджету, передбачених для сплати судового збору; до того ж визнані неповажними посилання скаржника на кадрові зміни та територіальну віддаленість головного офісу податкового органу та відділу супроводження справ. Та додатково зазначено, що обставини звернення скаржника з первинною апеляційною скаргою (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору у строк, встановлений КАС України), не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень. Апеляційний суд, залишаючи без руху первинну апеляційну скаргу вказав на спосіб усунення її недоліку шляхом надання документу про сплату судового збору, що, однак, не було виконано у встановлений судом строк.
Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.
За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).
Підстави пропуску особою строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення із скаргою у встановлений процесуальним законом строк.
Колегія суддів погоджується з висновками судів апеляційної інстанції, що труднощі у сплаті судового збору не надають права суб`єкту владних повноважень у довільний час після спливу встановленого законом строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення. Посилання податкового органу на ухвали Верховного Суду, якими було визнано поважними підстави пропуску строку касаційне оскарження при зверненні з касаційною скаргою повторно, суд не приймає до уваги, оскільки питання поновлення строків на оскарження рішень судів вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з обґрунтованості клопотання, наданих доказів на підтвердження поважності підстав пропуску строку, тривалості пропущеного строку тощо. А як встановлено судом апеляційної інстанції в межах даної справи, жодних документальних доказів в обґрунтування неможливості сплатити судовий збір скаржником подано не було.
За таких обставин суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до пункту 5 частини першої та частини другої  статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України  є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись  статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області (правонаступник Головного управління ДФС у Донецькій області) на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 року у справі №200/3945/19-а.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                             І.А. Васильєва              
                                                                                         І.А. Гончарова                               
                                                                                         В.П. Юрченко