ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/4/19  Номер провадження 22-ц/814/1592/20	Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є.А.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю. 
суддів: Пікуля В.П., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Лукім`я"

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області, постановлену 18 травня 2020 року у складі судді Смілянського Є.А.
по справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лукім`я" про зобов`язання сплатити грошові кошти,-

В С Т А Н О В И В :
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з СТОВ «Лукім`я» на його користь 31 483 грн. та судовий збір на користь держави.
Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись із вказаною ухвалою, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив скасувати її та ухвалити додаткове рішення, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, у січні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправною несплату СТОВ «Лукім`я» коштів за користування земельною ділянкою за період з 2007 року по 2017 рік та зобов`язати відповідача сплатити належні йому грошові кошти за користування земельною ділянкою за період з 2007 по 2017 роки.
Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 7 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 7 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов  ОСОБА_1  до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лукім`я" про визнання протиправною несплату грошових коштів за користування земельною ділянкою та зобов`язання сплатити грошові кошти - задоволено частково. 
Зобов`язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Лукім`я" нарахувати та сплатити  ОСОБА_1 орендну плату за користування належної йому земельної ділянки площею 3,40 га протягом 2015- 2017 років. 
В задоволенні інших вимог відмовлено.
У заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 просив місцевий суд визначити точну суму, що підлягає сплаті відповідачем на його користь, та вирішити питання про судові витрати.
У відповідності до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:  1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;  3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
Враховуючи, що рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 7 жовтня 2019 року було у повному обсязі скасоване постановою Полтавського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, у місцевого суду відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова 

Судді                                                                        В.П. Пікуль

Л.М. Хіль