ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1067/20 Справа № 205/4040/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Парохненка С.Є. в інтересах особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо: 
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення відповідно ст. 38 КУпАП, - 
за участю:
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 ,
адвоката — Парохненка С.Є.
потерпілого — ОСОБА_2 ,
представника потерпілого — адвоката Тарасевича С.В.

В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення відповідно ст. 38 КУпАП. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353797 від 20.05.2020 року вбачається, що водій  ОСОБА_1 , 03 квітня 2020 року о 12.10 год., в м. Дніпро, на вул. Велика Діївська, в районі будинку № 305-А, керуючи транспортним засобом – мотоциклом «Honda», д/н НОМЕР_1 , при виявленні перешкоди для руху, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. 

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Парохненко С.Є. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалити нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, та такою, яка винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи.
       Вказує, що суд першої інстанції не дав оцінки всім обставинам справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про винність ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.
       Так, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ДТП мала місце 03.04.2020 року, натомість протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 20.05.2020 року, поза межами строків, встановлених ст. 254 КУпАП. 
       Суд першої інстанції також залишив поза увагою те, що показання свідків протирічать даним слідчого експерименту та проведеної на підставі даних слідчого експерименту автотехнічної експертизи. 
       В матеріалах кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до яких ОСОБА_1 є потерпілим, містяться протокол допиту свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що автомобіль розвертаючись ліворуч створив перешкоду для мотоцикла, який рухався прямо на відстані, близько 5 метрів від місця ДТП, що безперечно позбавляло водія мотоцикла ОСОБА_1 , який рухався зі швидкістю біля 50 км/год уникнути зіткнення. А відповідно до даних слідчого експеримента з тим самим свідком ОСОБА_3 відстань від мотоцикла до місця зіткнення складала від 54 до 97 метрів. Відповідно до висновку експерта, гальмівний шлях мотоцикла до повної зупинки складає 33,1м.
       Таким чином, для усунення розбіжностей у показаннях свідка після ДТП та під час проведення слідчого експеремепта захистом був викликаний свідок ОСОБА_3 , який підтвердив, що автомобіль створив перешкоду мотоциклу на відстані біля 5 метрів від місця зіткнення, а не 54-97 метрів, як зазначено у протоколі слідчого експеремента. При ознайомленні і протоколом слідчого експеремента свідок був без окулярів, проте слідчий запевнив його, що там написано саме так, як він зазначав під час допиту.
       Зазначений факт, що автомобіль створив перешкоду мотоциклу на відстані біля 5 метрів від місця зіткнення підтверджує і другий допитаний свідок, проте суд не надав цим доказам жодної уваги.
       В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , його адвокат Парохненко С.Є. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
       Потерпілий ОСОБА_2 та його представник Тарасевич С.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити постанову суду першої інстанції без змін. 
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов до такого висновку. 
       За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
       Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Згідно ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні встановлюється на підставі фактичних даних, (доказів).
       Відповідно до ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
       Оскаржувана постанова суду цим вимогам відповідає. 
       Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
       У разі порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.
       Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
       Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
       Висновки суду щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правильними та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353797 від 20.05.2020 року, протоколом огляду місця події від 03.04.2020 року та схемою до нього, висновком експерта судової автотехнічної експертизи № 19/104-9/2/552 від 28.04.2020 року, згідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Toyota», ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України; технічна можливість запобігти зіткненню з мотоциклом «Honda» для водія автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 визначалась виконанням вимог п. 10.1 ПДР України і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які б не дозволили б йому виконати зазначені вимоги ПДР; при заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП; в даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Honda» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України; в умовах місця події водій мотоцикла «Honda» ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Toyota» з своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою мотоцикла до місця зіткнення; при заданому механізмові події, дії водія мотоцикла «Honda» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
       Також, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 22.04.2020 року, схемою до нього, за участю свідка ОСОБА_3 , який у присутності понятих розповів обставини ДТП, яка мала місце 03 квітня 2020 року, свідком якої він був.
       Допитаний в судовому засіданні у суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_3 свідчив, що бачив, як автомобіль «Toyota», д/н НОМЕР_2 став різко розвертатися вліво, мотоцикл «Honda», д/н НОМЕР_1 їхав в лівій смузі руху. Свідок підтвердив схему до протоколу слідчого експерименту від 22.04.2020 року за його участю та обставини, встановлені в протоколі проведення слідчого експерименту.
       Так, зі схеми до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.04.2020 року вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів максимально наближено до двох суцільних смуг та об`єктивно водій «Honda» ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти зіткненню застосувавши екстрене гальмування.
       Крім того, в судовому засіданні в суді першої інстанції в якості свідка була допитана мати ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , яка була пасажиром та їхала разом з сином на мотоциклі «Honda», разом з тим суд не взяв до уваги її покази, мотивуючи тим, що вона заінтересована особа та жодних пояснень з приводу обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353797 від 20.05.2020 року не надала.
       Аргументи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо порушення іншим водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень правил дорожнього руху. 
Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Доводи сторони захисту, що судом першої інстанції не надано повну оцінку обставинам, які передували дорожньо-транспортній пригоді, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки вони спростовуються наданими матеріалами справи.
Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду. 
Відповідно до положень ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.
       Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
       Адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 20 травня 2020 року, оскаржувана постанова щодо останнього була постановлена 27 липня 2020 року, а тому на час її розгляду судом першої інстанції пройшли передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та судом було правильно прийнято рішення про закриття провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
       При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду – без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В 
       Апеляційну скаргу адвоката Парохненка Сергія Євгеновича в інтересах особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , — залишити без задоволення.
       Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення відповідно ст. 38 КУпАП. — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко