Справа № 465/3493/19                        Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П. 
Провадження № 88-ц/811/1/20                Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 
Категорія: 70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       30 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
                                       суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,  
секретаря Юзефович Ю.І.
з участю відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
встановила:
У червні 2019 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення із даним позовом і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Вимоги обґрунтовувала тим, що 30 квітня 2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 укладений шлюб, який зареєстрований у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 201. 
За час перебування у шлюбі в них народився син ОСОБА_3 . Спільне життя з відповідачем не склалося через систематичні сварки та конфлікти з різних підстав, що негативно впливало на шлюбні стосунки та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом останнього року стосунки у подружжі розладилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Сторони не ведуть спільного господарства, відносини є фактично припиненими. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям. Фактично сім`я припинила своє існування. Подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Просила позов задовольнити.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року позов задоволено частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 30 квітня 2015 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 201 – розірвано.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти за період з 21 червня 2019 року по 01 жовтня 2019 року на загальну суму 5891 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 768 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачкою при подачі позовної заяви.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави - 768 грн. 40 коп. судового збору, за подачу позивачкою позову про стягнення аліментів.
Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.430 ЦПК України.
Рішення суду в частині стягнення аліментів та судового збору оскаржував відповідач ОСОБА_1 .
Просив скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року в частині стягнення з нього аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цієї вимоги відмовити. Судові витрати покласти на позивача.
Постановою Львівського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів скасовано.
Ухвалено в цій частині нове рішення, яким вимоги про стягнення аліментів задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду 21 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
В решті рішення суду залишено без змін.
28.02.2020 на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судових рішень у даній справі за нововиявленими обставинами.
У заяві покликається на те, що на час ухвалення рішень у даній справі не було відомо те, що ймовірність його батьківства відносно ОСОБА_3 складає 0%, що підтверджується Звітом по тесту на батьківство № ID 25309 від 17.10.2019.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11.02.2020 задоволено його позов про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька.
Вважає, що зазначені обставини мають значення для вирішення справи про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 .
Зазначає, що зазначені обставини не могли бути відомі йому, оскільки рішення про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька ухвалено Франківським районним судом м. Львова в один день із постановою Львівського апеляційного суду від 11.02.2020.
Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2019 та постанову Львівського апеляційного суду від 11.02.2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та ухвалити нове рішення, який у задоволенні заяви відмовити за безпідставністю позовних вимог у зв`язку з нововиявленими обставинами. Судові витрати покласти на позивачку ОСОБА_2 .
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи заяви, колегія суддів приходить таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені частиною 2 статті 423 ЦПК України.
Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Тобто, нововиявлені обставини мали існувати на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникові на момент ухвалення рішення у справі, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
Як на підставу перегляду постанови Львівського апеляційного суду від 11.02.2020 за нововиявленими обставинами заявник ОСОБА_1 покликається на те, згідно Звіту по тесту на батьківство № ID № 25309, передбачуваний батько ОСОБА_1 виключається як біологічний батько дитини, при цьому рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11.02.2020 задоволено його позов до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька, що, на його думку, виключає підстави для стягнення аліментів.
Відповідно до ст.ст. 51 Конституції України, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Судами різних інстанцій встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого 30 квітня 2015 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 30 квітня 2015 року, про що складено актовий запис №201.
Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст. 133 СК України).
У свідоцтві ОСОБА_3 Серія НОМЕР_2 від 06 жовтня 2015 року, відповідач ОСОБА_1 записаний батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Аналіз норм матеріального права, що регулює сімейні правовідносини дає підстави для висновку про те, що особи, які є записані батьками дитини зобов`язані утримувати її до досягнення нею повноліття , а способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними.
При цьому, аліменти це кошти на утримання дитини, які присуджуються в судовому порядку (примусовому) у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка ОСОБА_2 свої доводи зводила до того, що на момент пред`явлення позову між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини, з січня 2019 року відповідач не підтримує з нею жодних відносин та не бере участі у забезпеченні сина.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2019 про часткове задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів, колегія суддів, в межах заявлених вимог, керувалася, як нормами матеріального та процесуального права, яке було чинне на момент його ухвалення, так і фактичними обставинами справи, які мали місце та підтверджувалися належними доказами.
Таким чином, Звіт по тесту на батьківство № ІD 25309, який був основним мотивом відповідач в контексті спростувань висновків місцевого суду таз якого слідувало, що ймовірність його батьківства по відношенню до ОСОБА_3 складає 0%, колегія суддів, з врахуванням предмету доказування у даній справі та відповідних позовних вимог ОСОБА_2 , до уваги не приймала, оскільки доказів наявності судового рішення, яке набрало законної сили про виключення відомостей про ОСОБА_1 , як батька дитини ОСОБА_3 з актового запису №474 про народження, відповідач апеляційному суду не надав.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 140 СК України стягнення з особи, яка записана батьком, матір`ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження.
У додатку до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 додав копію рішення Франківського районного суду м. Львова від 11.02.2020, яким задоволено його позов та виключено відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини ОСОБА_3 , з актового запису № 474 про народження, вчиненого Франківським відділом ДРАЦС Львівського міського управління юстиції від 06.10.2015 року. Вирішено питання судових витрат (а.с. 110-112).
При цьому, 15.06.2020 на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі, у якій остання зазначає, що їй відомо про подану ОСОБА_1 заяву про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами, проти задоволення такої заяви не заперечує.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
За змістом положень ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:  1) переоцінка доказів, оцінених судому процесі розгляду справи;  2) докази, які неоцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.  При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Враховуючи наведене, судове рішення про виключення з актового запису № 474 про народження ОСОБА_3 відомостей про батька ОСОБА_1 , на переконання колегії суддів, стверджує доводи заявника про те, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 та є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома заявнику на час розгляду справи про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, тому ця обставина є нововиявленою і є підставою для перегляду постанови Львівського апеляційного суду від 11.02.2020 за нововиявленими обставинами.
Відповідно до пункту другого частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.
Оскільки обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття в силу закону (ст.180 Сімейного кодексу України) покладено на батьків, а відповідач ОСОБА_1 не є біологічним батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ця обставина не була встановлена судом та не була і не могла бути відома відповідачу на час розгляду справи про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, тому колегія суддів вважає, що в контексті перегляду рішення за нововиявленими обставинами, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом скасування постанови Львівського апеляційного суду від 11.02.2020 та прийняття нової постанови, якою рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів необхідно скасувати з одночасним ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В решті рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року залишити без змін.
При цьому, не підлягають стягненню з позивачки на користь відповідача понесені ним судові витрати в розмірі 1152,60 грн, оскільки ОСОБА_2 звільнена від сплати судових витрат, тому такі підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 429 ЦПК України,  колегія суддів, -
постановила:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року - задовольнити.
Постанову Львівського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення із даним позовом і до досягнення ОСОБА_3 повноліття - відмовити.
В решті рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року – залишити без змін.
Компенсувати ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп. сплачений за подання заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 30 червня 2020 року.

Головуючий:         А.В. Ніткевич 

Судді:        С.М. Бойко

С.М. Копняк