ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 33/807/521/20
Єдиний унікальний № 331/1567/20 Головуючий в 1-й інстанції – Стрітій Є.В.
Категорія - ст. 184 ч.1 КУпАП                 Доповідач в 2-й інстанції – Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2020 року                                                 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 , в якій також порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, 

в с т а н о в и в:

       постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2020 року ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Запоріжжя, громадянку України, працевлаштовану на посаді Головного державного ревізора ГУДПС у м. Запоріжжя, яка має вищу освіту, має на утриманні неповнолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , державна реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.
Також стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Як зазначено в постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18/666 № 623394 від 21 квітня 2020 року, ОСОБА_1 , на протязі 2019- 2020 навчальних років, не виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання своєї неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у невідвідуванні донькою навчального закладу, що призвело до не атестації усіх навчальних предметів.
Дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити її строк на оскарження постанови суду з тих підстав, що вона не отримувала виклики до суду, про існування постанови дізналася вже після її винесення, вважає причини пропуску поважними. По суті справи зауважує, що постанову суду вважає незаконною та необґрунтованою, прийнятою судом без урахування обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи, які мають істотне значення для прийняття об`єктивного та правильного рішення у справі. Просить постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до відповідальності, оскільки з моменту виявлення (складання протоколу 21 квітня 2020 року) пройшло більше ніж 2 місяці.

Заслухавши в судовому засіданні особу, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
       Посилання ОСОБА_1 про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 09.06.2020 року через розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та без належного сповіщення про її час та місце розгляду справи, є обґрунтованими.
З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, але виконано це неналежним чином, оскільки всі судові повістки на її ім`я повернуті до суду з приміткою про невручення, інших доказів належного її повідомлення про слухання справи в матеріалах справи не міститься. 
З вищевказаного вбачається, що клопотання про поновлення строку засновано на законі, оскільки остання пропустила строк на апеляційне оскарження постанови від 09.06.2020 року з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі не дотримався вимог закону.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 
Відповідно до положення ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання. 
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. 
Разом з тим у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не вказано, в чому конкретно полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її доньки, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
З огляду на це, суд апеляційної інстанції вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , які її дії чи бездіяльність призвели до того, що неповнолітня донька не відвідувала навчальний заклад, що призвело до не атестації усіх навчальних предметів. 
Сама по собі та обставина, що неповнолітня донька не відвідувала навчальний заклад внаслідок невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків за відсутності у матеріалах справи інших даних, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню доньки.

В протоколі про адміністративне правопорушення, і в постанові суду з посиланням на вказаний протокол, не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, при цьому не вказано в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

З вищевикладеного вбачається, що належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини, матеріали справи не містять, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, та письмових пояснень ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 

На підставі ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.

Внаслідок порушення під час розгляду справи судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, суд апеляційної інстанції діючи відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги доходить висновку про необхідність скасування постанови судді суду першої інстанції та винесення нової постанови у справі. 
За наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу вказаного правопорушення.
Доводи апелянта про те, по справу необхідно закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності є хибними та не заслуговують на увагу за наступних підстав.
На підставі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.
Між тим, оскільки подія правопорушення мала місце - 21.04.2020 року, то на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції 09 червня 2020 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, не закінчився. 
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 .
Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду В.М. Білоконев
Дата документу  Справа № 331/1567/20