П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 481/933/19	

                 Головуючий І інстанції: Ціпивко І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів -  Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2019 року по справі за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Воскобоя Романа Васильовича та третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

           04.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Воскобоя Р.В. та 3-ї особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив суд скасувати постанову №1252513 від 21.06.2019 року про притягнення його за ч.2 ст.122 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а провадження у справі - закрити. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова інспектора ПП є неправомірною, оскільки остання була прийнята з порушенням процесуальних норм законодавства та взагалі, як зазначає  позивач, спірне правопорушення він не скоював.
Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №1252513 від 08.04.2019 року, складену інспектором 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Воскобой Р.В., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції 29.11.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права та просив скасувати рішення Новобузького районного суду Миколаївської області та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
06.11.2019 року матеріали даної справи, разом із вказаною вище апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.  
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2019р. відрито апеляційне провадження по даній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.
21.06.2019 року о 16 год. 49 хв.  інспектором 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Воскобой Р.В. винесено постанову серії ЕАВ №1252513 про накладення на водія ОСОБА_1 за порушення вимог ч.2 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Як вбачається зі змісту зазначеної постанови, 21.06.2019р. о 16 год. 29 хв., водій ОСОБА_1 , рухаючись по автодорозі М-04, 152 км (Криничанський район, Дніпропетровська область) на автомобілі «VOLVO FH 440» д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений патрульним поліцейським та при зупинці не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п.9.9-б ПДР - «Порушення ввімкнення аварійної світлової сигналізації при зупинці працівником поліції, або внаслідок засліплення водія світлом фар».
Крім того, в цій постанові інспектором були зазначені певні неточності в адресі місця проживання позивача, а саме вказано АДРЕСА_1 , хоча, згідно паспорту, останній фактично зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 . Крім цього, відсутні відомості і про дотримання поліцейським вимог п.4 розділу IV «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» (затв. наказом МВС №1376 від 06.11.2015р.), що є суттєвим порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Не погоджуюсь з такими діями та спірною постановою інспектора ПП, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірної постанови відповідача.
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, ч.2 ст.222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими тч.2 ст.122 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.ч.2-4 ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених ч.ч.1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу
Згідно із приписами ч.ч.1,3,6,9,10 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Також, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.
У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.
А згідно приписів ч.1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 
1) про накладення адміністративного стягнення; 
2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 
3) про закриття справи.
Згідно із приписами п.4 «Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.
Як передбачено ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Приписами пункту 9.9.б ПДР визначено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.
Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та змісту спірної постанови, водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «VOLVO FH 440» д.н.з. НОМЕР_1 , 21.06.2019 року о 16 год. 49 хв. дійсно було зупинено на вимогу поліцейського, та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 грн., оскільки він не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці автомобіля на вимогу поліцейського, чим порушив п.9.9. б ПДР.
Разом з тим, вищезазначені обставини категорично заперечуються та спростовуються як позивачем, так і матеріалами справи.
Представник апелянта, в свою чергу, обставини викладені в оскаржуваній постанові навпаки підтверджує і наголошує на правомірності дій інспектора та законності оскаржуваної постанови, однак будь-яких вагомих та належних і беззаперечних доказів на підтвердження своєї позиції, остання ні під час розгляду справи судом 1-ї інстанції, ні під час розгляду справи апеляційним судом, не надала.
Відсутні такі докази і в матеріалах справи, як і відсутня в них будь-яка фіксація (т.б. фото-, кіно- або відеозйомка) самого факту нібито вчинення позивачем оскаржуваного правопорушення.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з положеннями КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1,2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Отже, враховуючи викладене, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, приходить до висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише тільки за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і беззаперечними доказами.
Крім того, ще слід зазначити й про те, що приписами ч.2 ст.77 КАС України чітко визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду 1-ї та 2-ї інстанцій жодних доказів, які б беззаперечно підтвердили факт порушення позивачем вимог п.9.9 б ПДР, а тому відповідно, факт скоєння ним оскаржуваного адміністративного правопорушення є недоведеним, в зв`язку із чим, притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого, оскаржувана постанова дійсно підлягає скасуванню, як протиправна.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.272,286,308,311,315,316,321,322,325,328 КАС України, апеляційний суд,- 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 30.07.2020р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                        Ю.В. Осіпов

Судді:                                                                            І.П. Косцова

                                                                                            В.О. Скрипченко