П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/364/20	
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді доповідача - Турецької І. О.
суддів: Стас Л. В., Шеметенко Л. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд-Н» до Державної податкової служби України про скасування рішення
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Чисто Клінінг»

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегабуд-Н» (далі - ТОВ «Мегабуд-Н») звернулося до суду першої інстанції з позовом про скасування рішення комісії Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 10.12.2019 року №1349900/41528079.
Також позивач просив стягнути із суб`єктів владних повноважень судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 6  306,00 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної прийнято контролюючим органом без належної перевірки достовірності та аналізу наданих позивачем документів, не містить обґрунтувань щодо того, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
За ствердженням позивача, контролюючому органу надано усі наявні у нього первинні документи щодо придбання та реалізації товарно-матеріальних цінностей.
Позивач вважає, що під час прийняття оскаржуваного рішення суб`єкт владних повноважень діяв необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що свідчить про наявність підстав для його скасування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, позов ТОВ «Мегабуд-Н» задоволено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду Критерію оцінки ступеня ризиків. Водночас, на думку суду, зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної неможливо встановити, під яку саме ознаку ризиковості із семи зазначених пп. 1.6 п.1 Критеріїв підпадав позивач.
Зі спірного рішення вбачається, що воно прийнято з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Проте, на думку суду першої інстанції, зазначена підстава є абстрактною та формальною. У самому рішенні відсутня будь-яка конкретизація, яких документів не вистачило для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані обставини призвели до порушення принципу належного урядування.

Крім того, судом першої інстанції була проаналізована первинна бухгалтерська документація, що підтверджує реальність здійснених позивачем господарських операцій.
Все це, на думку суду першої інстанції, свідчить на користь того, що суб`єкт владних повноважень не мав правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної.

Також судом першої інстанції відмовлено у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки їх розмір повинен бути пропорційним до предмету спору та співмірним до тих витрат, які поніс позивач, у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень протиправного рішення.
У даному випадку, сума ймовірних витрат позивача, пов`язаних з прийняттям відповідачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №170 від 22.10.2019 року на суму 37,50 грн. не може бути співмірною та пропорційною сумі заявлених витрат на правову допомогу у розмірі 6  306,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, представник Державної податкової служби України просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної прийнято виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв. За ствердженням апелянта, податкова накладна відповідає пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою відмови у реєстрації податкової накладної стало ненадання платником податків необхідних документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) та розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку.

ТОВ «Мегабуд-Н» не скористалось правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

У зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

Фактичні обставини справи.

01.10.2019 року ТОВ «Мегабуд-Н» уклало з ТОВ «Чисто Клінінг» договір купівлі-продажу товарів, предметом якого є поставка товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 400  000,00 грн.
Згідно видаткової накладної № 235 від 22.10.2019 року ТОВ «Мегабуд-Н» було поставлено на адресу ТОВ «Чисто Клінінг» товарно-матеріальні цінності на загальну суму 37,50 грн. з ПДВ.
ТОВ «Мегабуд-Н» в рамках здійснення власної господарської діяльності складено податкову накладну №170 від 22.10.2019 року в сумі 37,50 грн. в т.ч. ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Чисто Клінінг» та здійснені дії щодо реєстрації у Єдиному державному реєстрі податкових накладних зазначеної податкової накладної.
Відповідно до отриманих квитанцій вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрацію зупинено з посиланням на п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України.
Реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена по причині того, що вона відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.
У зв`язку з цим, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
02.12.2019 року ТОВ «Мегабуд-Н» засобами електронного зв`язку на адресу відповідача було направлено в електронній формі повідомлення про подання пояснень зі сканкопіями документів до господарських операцій, по якій виписана податкова накладна №170 від 22.10.2019 року.
Так, були надані копії наступних документів:
-          податкова накладна №170 від 22.10.2019 року;
-          квитанція до податкової накладної;
-          видаткова накладна №235 від 22.10.2019 року;
-          рахунок на оплату №245 від 22.10.2019 року;
-          платіжне доручення №7 від 21.11.2019 року;
-          товарний чек №Кнк/MY-0260017 від 27.03.2019 року;
-          фіскальний чек №12995 від 27.03.2019 року;
-          звіт про використання коштів, виданих на відрядження або підзвіт №75 від 27.03.2019 року;
-          видатковий касовий ордер №83 від 27.03.2019 року;
-          договір №01-10-2019 від 01.10.2019 року;
-          довіреність №6 від 22.10.2019 року;
-          штатний розклад на 01.11.2019 року;
-          звіти 20 ОПП з квитанціями;
-          договір №01-04-19 від 01.04.2019 року;
-          витяг з ЄДР ТОВ «Мегабуд-Н».

10.12.2019 року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення №1349900/41528079 про відмову в реєстрації податкової накладної №170 від 22.10.2019 року.
Підставою для прийняття такого рішення стало ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин, листом ДФС України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року були визначені «Критерії ризиковості платника податку».
Відповідно пункт 1 Критеріїв, платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо це встановлено на розгляді Комісій ГУ ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків та прийнято відповідне рішення.
Підставами для прийняття такого рішення (підпункт 1.6) є :
платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);
дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;
платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); 
платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; 
платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; 
платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);
наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Водночас, фактичні обставини справи не містять рішення Комісії ДПС України про віднесення ТОВ «Мегабуд-Н» до ризикових платників податків, відповідно до пп.1.6 п.1 листа ДФС України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року.
Зазначене свідчить про безпідставність та необґрунтованість зупинення реєстрації податкової накладної №170 від 22.10.2019 року як передумови прийняття відповідного рішення Комісією про відмову в реєстрації податкової накладної.
Пунктом 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117 (далі - Порядок №117), передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено; 
ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;
надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

В апеляційній скарзі скаржник стверджує про те, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної було ненадання платником податків необхідних документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) та розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку.
Водночас, аналізуючи пакет документів наданий платником податків для реєстрації податкової накладної, не зрозуміло, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про її реєстрацію.
При цьому, колегія суддів зауважує, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення фіскальним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Оскільки ДПС України у спірному рішенні продублювало абз. 4 п. 14 Порядку №117, тобто зазначило загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення від 10.12.2019 року №1349900/41528079 є невмотивованим, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання фіскальним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
У відповідності до статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до п.10 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності відносяться інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності і справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для касаційного оскарження даного рішення.

Керуючись статтями 311, 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд-Н» до Державної податкової служби України про скасування рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                             Л. В. Стас

суддя                                                             Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 30.07.2020 року.