УХВАЛА

04 серпня 2020 року   
Київ
справа №560/3678/19
адміністративне провадження №К/9901/18698/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу  Головного управління ДПС у Хмельницькій області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Хмельницькій області, на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі №560/3678/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги,
ВСТАНОВИВ:
29.07.2020 до суду надійшла касаційна скарга  Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - скаржник), направлена до суду поштою 27.07.2020. 
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору. 
Проте скаржник до касаційної скарги документ про сплату судового збору не додав та про підстави звільнення від сплати судового збору суд не повідомив.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції чинній на день подання позову до суду)  за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, фізичною особою-підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605 грн).
Позов у цій справі заявлено фізичною особою у 2019 році, який містить вимоги майнового характеру у загальному розмірі  311652 грн.   Відповідно, сплаті при поданні позовної заяви підлягав судовий збір в сумі 3116,52 грн ( 311652 грн * 1 % > 5 РПМПО).
З огляду на наведене, за подання касаційної скарги у цій справі скаржник має сплатити судовий збір у розмірі  6233,04 гривень (  3116,52 грн * 1,5 % * 200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів - УК у Печерському районі /Печерський район/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897 
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Символ звітності банку - 207
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір. 
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній підставу для оскарження судових рішень в касаційному порядку (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України) зазначено безвідносно до предмета спору у цій справі.   
Так, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права  без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного суду від 19 листопада 2019 у справі №822/1182/15, від 14.02.2019р. у справі № 11/811/948/15, від 31.08.2018р. у справі № 826/3684/17, від 13.03.2018 у справі № 826/6380/15, а також у постановах Верховною Суду від 05.07.2019 року по справі № 823/1272/17, від 02.10.2019 року по справі №813/2442/16, від 16.04.2019 року по справі №806/3183/17, від 09.04.2019 року по справі №813/8958/13-а, від 26.03.2019 року по справі №810/5520/13-а.
Скаржник доводить, що боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, у тому числі шляхом повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суду боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. 
Проте, як вбачається зі змісту постанови апеляційного суду у справі, у якій подана ця касаційна скарга, суд апеляційної інстанції з посиланням на постанови Верховного Суду від 21.05.2018 у справі № 820/7182/16, від 14.06.2018 у справі № 823/112/16 та від 08.06.2018 у справі №814/574/16 погодився з вищенаведеними доводами відповідача. Разом з тим, суд задовольнив позов з двох підстав:
1) основна - процедурні порушення, а саме: 
- Кам`янець-Подільська ОДПІ не надсилала та не вручала позивачу ні копії наказу №423 від 12.07.2016, ні письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. Представник апелянта під час апеляційного розгляду справи пояснив, що поштовий конверт з направленням на перевірку був надісланий контролюючим органом на прізвище " ОСОБА_1 ", а не " ОСОБА_1 ", що унеможливило вручення поштового відправлення позивачу. Як ствердив представник відповідача, копія наказу та направлення на перевірку направлена ОСОБА_1 повторно. Однак під час порівняння ідентифікаційних реквізитів на копіях чеків пред`явлених останнім, встановлено, що вони ідентичні, що дає підстави для сумніву, що копія чека, яка ніби свідчить про повторне направлення документів, не є копією першого чека. Під час розгляду справи в суді першої інстанції, заявляв клопотання про надання відповідачем для ознайомлення оригінал другого чека, проте такий пред`явлений не був. Представник відповідача на спростування тверджень позивача не навела суду апеляційної інстанції жодного обгрунтованого доводу. 
- відповідач вийшов за межі перевірки, а саме здійснив перевірку за 2016 рік, що не охоплювався періодом перевірки.
2) додаткова - неналежна доказова база, зазначена в Акті перевірки, а саме: 
- судом першої інстанції в судовому засіданні досліджено довідку Альфа-Банку від 04.03.2020 №06511/БТ-26-б/б з якої вбачається, що у 2015 році припинено ОСОБА_1 зобов`язання (кредит) за додатковими угодами щодо врегулювання заборгованості. Загальна сума по тілу кредиту по кредитних договорах складає 1162444,35 грн. Разом з тим, як вбачається зі змісту Акта від 08.08.2018 №611/22-09-13-02/2713613257, нарахування платнику податків доходу у вигляді додаткового блага на суму 1162444,35 грн підтверджується листом АТ "ОТП БАНК". Тоді як у відзиві на позовну заяву відповідач вже посилається на лист ПАТ "Укрсоцбанк", зазначаючи при цьому, що Акт перевірки містить помилку щодо назви банку. Однак, суд першої інстанції, досліджував в судовому засіданні довідку, видану Альфа-Банком. Встановивши такі обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ні лист ПАТ "Укрсоцбанк», ні копії договорів, наданих відповідачем до суду, не можуть бути носіями доказової інформації, оскільки посилання на такі відсутні в Акті первірки, на підставі якого винесено спірні податкові повідомлення-рішення та податкова вимога.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що наведене скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження не узгоджується із висновками суду апеляційної інстанції у цій справі, які стали підставою для задоволення позову.  
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.
У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої, зокрема, щодо підстав касаційного оскарження, має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Згідно з положеннями частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини шостої статті 332 КАС України питання про залишення касаційної скарги без руху вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  Головного управління ДПС у Хмельницькій області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Хмельницькій області, на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі №560/3678/19  залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:
- надання платіжного документа про оплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі встановленому Законом № 3674-VI;
- надання суду уточненої касаційної скарги, зміст якої, зокрема щодо підстав касаційного оскарження, має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон М.Б. Гусак   Є.А. Усенко