Ухвала
 
02 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 607/17348/19
провадження № 61-12072ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 29 травня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Тернопільської обласної дирекції «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Комунального підприємства «Тернопільводоканал» про стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив: визнати Тернопільську обласну дирекцію «Національної акціонерної страхової компанія «Оранта» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «Оранта») винною у невиконанні договору страхування від 24 лютого 2009 року № 61 без жодних підстав; зобов`язати ПАТ «Оранта» виплатити йому 437 952 грн страховки, 164 000 грн неустойки, 153 000 грн на відшкодування збитків і моральної шкоди, 72 800 грн пені, а всього - 826 808 грн; зобов`язати Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» відшкодувати здійснені ним витрати в сумі 204 000 грн на перенесення вуличного водопроводу та пожежного гідранта, якого він передав Комунальному підприємству «Тернопільводоканал» на баланс, відшкодувати моральну шкоду, оцінену ним в розмірі 56 000 грн, та стягнути неустойку в розмірі 67 000 грн; зобов`язати відповідачів компенсувати йому судові витрати по 15 000 грн з кожного.
 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 29 травня 2020 року (повний текст якої складено 01 червня 2020 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2020 року змінено, уточнено найменування відповідача - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Тернопільської обласної дирекції «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Виключено з мотивувальної частини рішення місцевого суду посилання суду на пропущення ОСОБА_1 позовної давності як на підставу відмови в задоволенні його позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
 
09 серпня 2020 року ОСОБА_1 , тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на  рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 29 травня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 29 травня 2020 року, посилаючись на те, що він в межах строку (26 червня 2020 року) звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення, проте ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 02 липня 2020 року касаційну скаргу було повернуто йому у зв`язку з ненаведенням в ній підстав касаційного оскарження судових рішень.
 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 29 травня 2020 року свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення. 
 
ОСОБА_1 також заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційною скарги, посилаючись на те він є особою з інвалідністю ІІ групи. На підтвердження вказаних обставин заявник надав копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України 13 лютого 2019 року.
 
Перевіривши доводи клопотання заявника про звільнення його від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його розгляду, оскільки заявник звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень Фаренюк С. Г. вказав, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки викладені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 29 травня 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 29 травня 2020 року.
 
Витребувати з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/17348/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Тернопільської обласної дирекції «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Комунального підприємства «Тернопільводоканал» про стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 02 жовтня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов