Ухвала
Іменем України 
 
07 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 335/5661/18
провадження № 61-9894ск20 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:  Воробйової І. А. (суддя-доповідач),                Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу   ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Олійник Олег Станіславович на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 травня                 2020 року у справі за зустрічним позовом  ОСОБА_1 в особі адвоката Олійника Олега Станіславовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Арсенал» про визнання договору недійсним,   
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2018 року позовні вимоги ТОВ «Агентство нерухомості «Арсенал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
18 лютого 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, яка ухвалою судді Орджонікдзевського районного суду  м. Запоріжжя від 20 лютого 2020 року залишена без руху із наданням заявникові строку на усунення її недоліків.
18 лютого 2020 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 в особі адвоката Олійника О. С. до ТОВ «Агентство нерухомості «Арсенал» про визнання договору недійсним.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 19 травня 2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого адвокат  Олійника О. С. повернуто позивачеві.
02 липня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник О. С.,подано касаційну скаргу (надійшла 07 липня 2020 року), в якій, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції.
Крім того, в касаційній скарзі заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, зазначивши, щопочинаючи з 12 березня 2020 року запроваджено карантин на всій території України, і який продовжено до 31 липня 2020 року включно.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, тому  строк необхідно поновити.
Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2020 року касаційну скаргу                   ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник О. С., залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
У серпні 2020 року заявником усунуто недоліки.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції порушивши норми процесуального права та повернувши зустрічний позов, позбавив відповідача права на доступ до суду, а суд апеляційної інстанції не усунув таке порушення.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає, що судами було порушено норми процесуального права.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                     № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У відповідності до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно із частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.
Так, відповідно до частини першої статті 193  ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з частиною другою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду із первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. 
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши, що заява про перегляд заочного рішення не призначена судом до розгляду та, відповідно, питання про скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку ще не було вирішено на час подання зустрічного позову, дійшли правильного висновку про повернення зустрічного позову позивачеві. 
Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.
З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки, касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Олійник Олег Станіславович строк на касаційне оскарження ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2020 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 19 травня 2020 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Олійник Олег Станіславович на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від                  19 травня 2020 року  у справі за зустрічним позовом  ОСОБА_1 в особі адвоката Олійника Олега Станіславовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Арсенал» про визнання договору недійсним, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                             І. А. Воробйова
                                                                                                               
                                                                                                                          Р. А. Лідовець
                                                                                                                
                                                                                                                         Ю. В. Черняк