ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 серпня 2020 року 	м.Дніпро	справа № 214/1316/20 2-а/214/114/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П. (доповідач),
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року у справі №214/1316/20 (2-а/214/114/20) (суддя Прасолов В.М.) за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривошеєва Антона Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі  позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривошеєва Антона Олеговича серії ЕАК №2114217 від 15.02.2020р. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2  ст. 122 КУпАП.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено, визнано незаконною та скасовано оскаржену позивачем постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП.
Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, порушення судом норм процесуального права скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .. 
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу. У відзиві просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 15 лютого 2020 року о 22 годині 43 хвилини інспектором роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кривошеєвим А.О. було зупинено автомобіль DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 .. 
Позивачу ставиться в провину те, що він здійснив проїзд перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора (поворот ліворуч), чим порушив п. 8.7.3 (з) Правил дорожнього руху України. 
Стосовно позивача складено постанову серії ЕАК № 2114217 про те, що він в м. Кривий Ріг на перехресті вул.Лермонтова та пров. Пулковського, керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_1 , здійснив рух на вимкнену додаткову секцію сигналу світлофору, чим  порушив п. 8.7.3 (з) Правил дорожнього руху України. Постановою позивача притягнуто  до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 грн..
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи із наступного.
Позивачем заперечувався факт вчиненого правопорушення.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.2  ст.122 КУпАП, є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами. Крім того, докази, які б відповідали вимогам  ст. 251 КУпАП  та об`єктивно фіксували обставини вчинення правопорушення позивачем, відсутні.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до  Закону України «Про дорожній рух»  визначається  Правилами дорожнього руху  (далі -  ПДР), затвердженими  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п.1.9.  ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 8.7.2. ПДР, світлофори з вертикальним розташуванням сигналів можуть мати одну або дві додаткові секції з сигналами у вигляді зеленої стрілки (стрілок), що розташовуються на рівні сигналу зеленого кольору.
Згідно п. 8.7.3 (з) ПДР,  вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).
Відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої  наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст.  283,  284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.
Згідно з п. 1  ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП  визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених  ст. 255 цього Кодексу.
Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Колегією суддів досліджений відеозапис на DVD-диску (а.с. 42). Переглянувши наданий відповідачем відеозапис, суд вважає неможливим достовірно встановити, що позивачем дійсно було вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.
Так, з відеозапису достеменно не видно чи була вимкнена додаткова секція з сигналом у вигляді зеленої стрілки (стрілок) ліворуч, під час руху автомобіля, яким керував позивач. Камерою, про яку зазначено в оскарженій постанові, лише зафіксовано процедуру складання спірної постанови відносно позивача, тобто розгляд справи.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що доводи відповідача про порушення позивачем п. 8.7.3 (з)  ПДР не підтверджуються належними доказами.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2  ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ч.1  ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.1  ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2  ст.122 КУпАП, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування оскарженої постанови відповідача.
Доводи апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322,  325,  329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року у справі №214/1316/20 (2-а/214/114/20) - залишити без змін.

          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3  ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак