П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  293/1982/19                                      Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Бруховський Є.Б.  
                         Суддя-доповідач -  Кузьменко Л.В.   
04 серпня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьменко Л.В. 
суддів:  Франовської К.С.  Совгири Д. І. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора взводу №1 роти №2 БПП в с.Чайки УПП в Киїівській області ДПП лейтенанта поліції Ковальського Ігоря Володимировича на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року  (рішення ухвалене суддею Бруховським Є.Б. 13 квітня 2020 року в смт. Черняхів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №2 БПП в с.Чайки УПП в Киїівській області ДПП лейтенант поліції Ковальського Ігоря Володимировича про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просив:
- скасувати постанову серії ЕАК №1648870 від 20.10.2019 року, винесену інспектором  взводу №1 роти №2 БПП в с.Чайки УПП в Київській області ДПП лейтенантом поліції Ковальським Ігорем Володимировичем, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП і накладено штраф в розмірі 340 грн.
На обґрунтування позовних вимог покликався на те, що він приписів п.31.4.3 Правил дорожнього руху України не порушував, а постанова серії ЕАК №1648870 від 20.10.2019 року є необґрунтованою  та такою що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин.
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.04.2020 року адміністративний позов задоволено.
Суд першої інстанції скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1648870 від 20.10.2019 року, винесену інспектором  взводу №1 роти №2 БПП в с.Чайки УПП в Киїівській області ДПП лейтенантом поліції Ковальським Ігорем Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та закрив справу у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати судове рішення у справі як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що інспектор взводу №1 роти №2 БПП в с.Чайки УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції Ковальський Ігор Володимирович обґрунтовано виніс спірну постанову, оскільки 20 жовтня 2019 року позивач, керуючи транспортним засобом DAF FT XF 105.460 номерний знак НОМЕР_1 у темну пору доби з несправними зовнішньосвітловими приладами, а саме не горіла ліва фара у режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п.31.4.3 ПДР України.
Відзив від позивача на адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
З матеріалів справи встановлено, що постановою серії ЕАК № 1648470 року, складену інспектором взводу №1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в с. Чайки Київської обл. ОСОБА_2 І ОСОБА_3 до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст. 121 КУпАП.
В постанові зазначено, що ОСОБА_1 20.10.2019 року о 21:17 годині в м.(с.) Чайки Київської обл. на 19-м кілометрі, здійснював керування транспортним засобом DAF FT XF 105-460, номерний знак НОМЕР_1 , з несправними зовнішніми світловими приладами (не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла), чим порушено вимоги п.п 31.4.3 ПДР України.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджується факт порушення позивачем п.31.4.3 ПДР України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до пункту 2.3 "а" ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
В силу приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, автоматичну фото- і відеотехніку.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення зазначено, де повинні міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
З аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.
Оцінюючи доводи апелянта стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП суд апеляційної інстанції вказує на наступне.
Відповідно до п.31.4.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема зовнішні світлові прилади:
а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;
б) порушено регулювання фар;
в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;
г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;
ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.
В апеляційній скарзі відповідач, як на доказ, посилається на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який на його думку підтверджує вчинення позивачем вказаного правопорушення.
Колегія суддів звертає увагу на  те, що відеозапис, наданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем п. 31.4. 3. ПДР України не може вважатися належним доказом, оскільки оскаржувана постанова серії ЕАК № 1648470 від 20.10.2019 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, хоча частиною 3 статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням вищезазначеного, відсутності доказі вчинення позивачем адміністративного правопорушення,  доводи апеляційної скарги стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Таким чином, скаржником не надано жодних доказів на підтвердження доводів, якими відповідач обґрунтовує правомірність оскаржуваної постанови.
Враховуючи, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією не приймається  до уваги через непідтвердженість матеріалами справи.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Інспектора взводу №1 роти №2 БПП в с.Чайки УПП в Киїівській області ДПП лейтенанта поліції Ковальського Ігоря Володимировича залишити без задоволення, а  рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  04 серпня 2020 року.

Головуючий	 	 	Кузьменко Л.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Франовська К.С.    Совгира Д. І.