ПОСТАНОВА
Іменем України

14 вересня 2020 року

Київ
справа № 802/1177/16-а
провадження № К/9901/34872/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В, розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славінського Валерія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду у складі судді Альчука М.П. від 12 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів:           Залімського І.Г., Смілянця Е.С., Сушка О.О. від 5 вересня 2017 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК»               Славінського В.І., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просила:
- визнати протиправними і скасувати накази уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації                   ПАТ «ЗЛАТОБАНК» Славінського В.І. № 164/1 від 8 квітня 2015 року «Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів» та № 165/1 від                       9 квітня 2015 року «Про внесення змін до наказу № 164/1 від 8 квітня 2015 року шляхом викладення його в новій редакції» в частині визнання нікчемною угоди від            3 грудня 2014 року, укладеної між ОСОБА_1 та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та транзакції по зарахуванню 5 грудня 2014 року коштів в розмірі 198000,00 грн на відкритий ОСОБА_1 в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» рахунок № НОМЕР_1 .
Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» Славінського В.І. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню.
Зобов`язати Фонд гарантуванні вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду 12 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від          5 вересня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. 

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що внаслідок розміщення грошей                     ТОВ «БМУ-2-ЛТД» на рахунку позивача шляхом їх поділу створено перевагу третій особі перед іншими добросовісними вкладниками банку шляхом виплати на користь вказаної юридичної особи через третіх осіб, зокрема через позивача всієї суми з бюджетних коштів Фонду в першу чергу, що призводить до збільшення витрат Фонду без будь-яких законних підстав. Тобто, дані обставини свідчать про нікчемність вказаних операцій у відповідності до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
З огляду на нікчемність вказаних операцій одночасно не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання уповноваженої особи Фонду включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню та зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду                    12 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги.  

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «БМУ-2_ЛТД» укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги), згідно якої розмір позики складав 198000,00 грн.
3 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та  ПАТ «ЗЛАТОБАНК» укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку) № 108/ПР19, згідно п. 2.1 з якого позивачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .
3 грудня 2014 року від ТОВ «БМУ-2-ЛТД» на рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 198000,00 грн як поворотна фінансова допомога відповідно до договору позики від 14 листопада 2014 року.
Відповідно до постанови Правління НБУ від 4 грудня 2014 року № 777/БТ                      ПАТ «ЗЛАТОБАНК» було віднесено до категорії проблемних.
17 грудня 2014 року позивач звернулась до банку із заявою про видачу грошових коштів готівкою через касу банку в розмірі 198000,00 грн з рахунку                                     № НОМЕР_1 .
Листом від 13 січня 2015 року № 024  банк повідомив позивача про неможливість виконання заяви з огляду на встановлені обмеження щодо видачі готівкових коштів у національній валюті через каси банку, відповідно до постанови Правління Національного банку України № 758 від 1 грудня 2014 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України». У відповідності до підпункту 5 пункту 6 зазначеної постанови, банки зобов`язані обмежити видачу готівки коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до                150000,00 грн на добу на одного клієнта.
26 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до банку з заявою про видачу грошових коштів готівкою через касу банку в розмірі 148000,00 грн з рахунку                                      № НОМЕР_1 . Також 27 січня 2015 року позивачка звернулась до банку із заявою про видачу грошових коштів готівкою через касу банку в розмірі 50000,00 гривень з рахунку № НОМЕР_1 . Однак, грошові кошти позивачу так і не були видані.
На підставі постанови Правління НБУ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» до категорії неплатоспроможних» від 13 лютого 2015 року № 105 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЗЛАТОБАНК» від                13 лютого 2015 року № 30, згідно з яким призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у                ПАТ «ЗЛАТОБАНК» Славінського В.І. та з 14 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до 13 травня 2015 року включно.
Постановою Правління НБУ від 12 травня 2015 року № 310 відкликано банківську ліцензію ПАТ «ЗЛАТОБАНК», а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 травня 2015 року № 99 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЗЛАТОБАНК».
Наказом від 13 травня 2015 року № 156 призначено Славінського В.І. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» строком на 1 рік з 13 травня 2015 року по 12 травня 2016 року включно.
Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ЗЛАТОБАНК» № 164/1 від 8 квітня 2015 року  (в редакції від 9 квітня 2015 року) правочин від 3 грудня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та транзакції по зарахуванню 3 грудня 2014 року коштів в розмірі 198000,00 грн на відкритий ОСОБА_1 в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» рахунок № НОМЕР_1 віднесено до нікчемних.
У зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 13 травня 2015 року № 99 «Про початок процедури ліквідації                ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», із змінами внесеними згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду від                               18 травня 2015 року  № 100, Фонд з 20 травня 2015 року розпочав виплати коштів вкладникам даного банку.
Однак, ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб уповноваженою особою включено не було, про що позивача після численних звернень було повідомлено листом від 10 листопада 2015 року.
Уповноважена особа Фонду у своєму листі від 10 листопада 2015 року вказала про те, що правочин по зарахуванню 3 грудня 2014 року коштів в розмірі 198000,00 грн на відкритий в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» рахунок № НОМЕР_1 віднесено до нікчемних на підставі частини  3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

6. Вважаючи своє право на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом порушеним, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що наказами уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації                      ПАТ «ЗЛАТОБАНК» Славінського В.І. № 164/1 від  квітня 2015 року «Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів» та № 165/1 від 9 квітня 2015 року «Про внесення змін до наказу №164/1 від 8 квітня 2015 року шляхом викладення його в новій редакції» визнано нікчемною угоду від 3 грудня 2014 року, укладену між ОСОБА_1  та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та транзакції по зарахуванню 3 грудня 2014 року коштів в розмірі 198000,00 грн на відкритий ОСОБА_1 в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» рахунок № НОМЕР_1 .
Однак, зазначені накази не містили причин і підстав для визнання нікчемною угоди та транзакції по зарахуванню коштів.
Така причина (підстава) з`явилась аж більш ніж через півтора року і відображена в наказі № 17/01.17-02 від 17 січня 2017 року, яким внесено зміни до оскаржуваного наказу №164/1 від 8 квітня 2015 року, шляхом викладення його розпорядчої частини у новій редакції. 
Такі накази відповідача є упередженими та фактично незаконними, оскільки підставу для визнання правочину нікчемним формулювали майже два роки.
Наказом № 17/01.17-02 від 17 січня 2017 року, яким внесено зміни до наказу № 164/1 від 8 квітня 2015 року, шляхом викладення його розпорядчої частини у новій редакції, визначено, що правочин ОСОБА_1 визнається нікчемним на підставі пунктів 7 та пункту 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 
Відповідач посилається на пункт 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Частину третю статті 38 доповнено пунктом 9 згідно із Законом № 629-VIII від                     16 липня 2015 року, який набув чинності 12 серпня 2015 року.
Позивачем було укладено угоду з банком 3 грудня 2014 року, зарахування коштів  відбулось 3 грудня 2014 року (проведено банком 5 грудня 2014 року).
Відповідачем не доведено, що укладення між ОСОБА_1 та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку) від 3 грудня 2014 року            № 108/ПР19 та переказ грошових коштів від ТОВ «БМУ-2-ЛТД» на рахунок ОСОБА_1 на виконання договору позики містить ознаки правочину, який міг би спричинити неплатоспроможність банку.
Для застосування наслідків, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.
Відповідачем не наведено, а судами попередніх інстанцій не встановлено підстав для визнання нікчемним угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку) від                              3 грудня 2014 року № 108/ПР19, укладеного між позивачем та ПАТ «ЗЛАТОБАНК».
Відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

8. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ  «ЗЛАТОБАНК» та  Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подані відзиви на касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2017 року, в яких вони просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

10. Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

11. Пунктами 3, 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;
вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

12. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

13. Згідно з положеннями статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

14. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

15. Підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

16. До того ж, Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 4 липня 2018 року (справа № 826/1476/15) виснував, що перелік передбачених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
У цьому рішенні суд зазначив також, що поняття «подрібнення вкладів», «розбивка вкладів», вжиті у судових рішеннях, не є правовими. Фактично під «подрібненням» чи «розбивкою» розуміється перерахування коштів з рахунку однієї фізичної особи на рахунок іншої.

17. Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

18. Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

19. При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частина 2 статті 215 ЦК України та частина 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною 2 статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку.

20. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, воно не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

21. Отже, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

22. Встановлена правова природа згаданого наказу унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину, а відтак не може бути розглянута у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах), а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

23. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що провадження в частині вимог про визнання протиправними і скасування наказів уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ЗЛАТОБАНК» Славінського В.І. № 164/1 від 8 квітня 2015 року «Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів» та № 165/1 від                        9 квітня 2015 року «Про внесення змін до наказу № 164/1 від 8 квітня 2015 року шляхом викладення його в новій редакції» в частині визнання нікчемною угоди від            3 грудня 2014 року, укладеної між ОСОБА_1 та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та транзакції по зарахуванню 5 грудня 2014 року коштів в розмірі 198000,00 грн на відкритий ОСОБА_1 в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» рахунок № НОМЕР_1 підлягає закриттю.

24. Угоду між ОСОБА_1 та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку) № 108/ПР19  укладено 3 грудня 2014 року. 

25. Укладення угоди між ОСОБА_1 та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку) № 108/ПР19 та зарахування коштів на рахунок          ОСОБА_1 відбулось до початку віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

26. З приводу посилань відповідача на надходження коштів на рахунок позивача внаслідок так званого «дроблення» (розподілу) рахунків інших клієнтів, на яких була розміщена значна сума коштів, що свідчить про нікчемність вчиненого позивачем та банком правочину, з огляду на те, що укладення договору банківського вкладу відбувалось одночасно із операціями зняття готівки з рахунків інших клієнтів, колегія суддів зазначає, що спеціальна підстава для визнання нікчемними договорів, які відповідають, умовній категорії «договори дроблення», з`явилася 12 серпня 2015 року з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку».

27. Цим Законом частину 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було доповнено спеціальним пунктом 9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як «здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства». 

28. Фактично під «дробленням» розуміється переказ депозитних коштів із одного рахунку, сума на якому перевищує гарантовану для відшкодування, на інші депозитні рахунки, як правило, новоутворені, в частинах, які підпадають під виплату Фондом гарантування вкладів. 

29. Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що спірні правовідносини виникли до внесення пункту 9 до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З огляду на що, застосування відповідачами посилань на наявність факту «дроблення вкладу» з боку позивача є безпідставним.

30. Жодних доказів того, що при укладенні угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку) № 108/ПР19  від 3 грудня 2014 року позивач отримав певні переваги порівняно з іншими клієнтами банку відповідачами надано не було.

31. На цій підставі колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що угода між ОСОБА_1 та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку)           № 108/ПР19  від 3 грудня 2014 року має ознаки нікчемності, як такий, що надавав позивачу певні переваги порівняно з іншими клієнтами банку.

32. Таким чином, з матеріалів справи убачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кошти розміщено на рахунку в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_1 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників              ПАТ «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

33. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 15 серпня 2019 року у справах № 826/23378/15,    № 826/3600/16.

34. Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і невключення позивача в перелік рахунків, згідно з яким він має право на відшкодування коштів за вкладами, дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом, що передбачено пунктом 6 розділу II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14.

35. Разом з тим, позовні вимоги щодо зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити дії щодо включення позивача в загальний реєстр вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК» колегія суддів касаційного суду вважає передчасними, адже вчинення таких дій належить до повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які можуть бути реалізовані ним лише після отримання додаткової інформації від уповноваженої особи Фонду про позивача як вкладника банку, які в даному випадку уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» здійснені не були, а отже, адміністративний позов у цій частині позовних вимог задоволенню не підлягає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

36. Колегія суддів приходить до висновку про те, у зв`язку із порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального права постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2017 року підлягають скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

37. Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

38. Під час розгляду справи позивачем сплачено судовий збір: 1653,63 грн за подання позовної заяви (квитанції від 28 липня 2016 року № 0.0.592207587.1,                                 № 0.0.592207819.1, № 0.0.592207374.1), 1818,33 грн за подання апеляційної скарги (квитанції від 27 червня 2017 року № 0.0.795213228.1, № 0.0.795213736.1,                           № 0.0.795212290.1) та 1984,35 грн за подання касаційної скарги (квитанції від                  13 вересня 2017 року № ПН1694, № ПН1704, № ПН1712). 

39. Враховуючи, що відповідач - уповноважена особа Фонду згідно пункту 17 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, тому на переконання суду понесені позивачкою судові витрати належить стягнути саме з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як суб`єкта владних повноважень.

40. Суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з огляду на те, що у розрізі приписів пункту 17 частини першої статті 2, пункту 2 частини 5 статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду є працівником Фонду, який може змінюватися виконавчою дирекцією Фонду впродовж тимчасової адміністрації та ліквідації Фонду, зазначення конкретного прізвища, імені та по батькові останньої під час судового розгляду справ не є обов`язковим.

Керуючись статтями 139, 238, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2017 року скасувати.

Провадження у справі щодо визнання протиправними і скасування наказів уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ЗЛАТОБАНК» Славінського В.І. № 164/1 від                            8 квітня 2015 року «Про затвердження переліку нікчемних транзакцій та правочинів» та № 165/1 від 9 квітня 2015 року «Про внесення змін до наказу № 164/1 від                        8 квітня 2015 року шляхом викладення його в новій редакції» в частині визнання нікчемною угоди від 3 грудня 2014 року, укладеної між ОСОБА_1 та                           ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та транзакції по зарахуванню 5 грудня 2014 року коштів в розмірі 198000,00 грн на відкритий ОСОБА_1 в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» рахунок                               № НОМЕР_1 закрити.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «ЗЛАТОБАНК»  за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку) від 3 грудня 2014 року № 108/ПР19, укладеною між ОСОБА_1 та  ПАТ «ЗЛАТОБАНК».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 1818,77  грн судового збору.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач             Н.В.  Коваленко

судді:                                                                                                                  Я.О.  Берназюк

                                                                                                                      І.В.  Желєзний