Справа № 761/35760/19
1-кп/991/138/19
У Х В А Л А

22 червня 2020 року                                                         м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуюча – ОСОБА_1 ,
судді – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання – ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження № 32013110110000482 стосовно обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ташкент, Узбекистан, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Долгий Луг Братського району Іркутської області (Росія), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_7 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Волгоград Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_9 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_10 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення –         прокурор ОСОБА_12 
сторона захисту –        захисники: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , 
ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , 
ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , 
ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ,

а також за участі представника потерпілого                  ОСОБА_21 ,
представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк»          ОСОБА_22 , 

в с т а н о в и в :
На розгляді у Вищому антикорупційному суді (далі – Суд) перебуває зазначене кримінальне провадження.
18 червня 2020 року до суду надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_11 – ОСОБА_18 про відвід прокурора ОСОБА_12 , яку захисник підтримав у судовому засіданні та просив задовольнити.
Заяву про відвід прокурора захисник ОСОБА_18 мотивував тим, що прокурор ОСОБА_12 підтримував державне обвинувачення по судовій справі № 761/11248/17, у якій обвинувальний акт складений на підставі виділених із даного провадження матеріалів досудового розслідування № 52017000000000200 відносно ОСОБА_23 . Захисник вказав, що на його думку, прокурор є упередженим та заінтересованим у результатах кримінального провадження, оскільки він, одночасно, підтримуючи державне обвинувачення по справах № 761/11248/17 та № 761/35760/19, вважав встановленими обставини вчинення ОСОБА_23 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, проте підтримав розгляд зазначених справ окремо одна від одної, змінивши обвинувачення ОСОБА_23 за тими ж фактичними обставинами на ч. 2 ст. 367 КК України. Також, захисник зазначив, що 25 травня 2020 року, суд своєю ухвалою виділив матеріали стосовно обвинувачених ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 в окреме провадження, при цьому, на думку захисника, суд, вказаною ухвалою, скасував постанову прокурора ОСОБА_12 , прийняту під час досудового розслідування, про приєднання вищезазначених матеріалів до кримінального провадження, що зараз перебуває на розгляді у суді. А тому, даний факт є обставиною, яка викликає в захисника об`єктивні сумніви в упередженості прокурора ОСОБА_12 . Крім того, захисник вважає, що прокурор вчиняв штучні дії по збільшенню об`єму обвинувачення, у зв`язку з тим, що 06 вересня 2017 року ОСОБА_12 складений рапорт, на підставі якого, ним же, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) № 42017000000002855 про вчинення ОСОБА_24 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України. 26 вересня 2017 року здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні доручено детективу Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_28 , який на той час очолював групу слідчих в кримінальному провадженні № 32013110110000482. Однак, тоді ж, коли були внесені відомості до ЄРДР за № 42017000000002855, ідентичні відомості були внесені до ЄРДР, як епізод № 7, по кримінальному провадженню №  32013110110000482, що на думку захисника викликає об`єктивні сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_12 , так як останній був одним з прокурорів, який здійснював процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні. Водночас, захисник вказав, що витяг з ЄРДР № 32013110110000482, який наданий захисником, у судовому засіданні 15 червня 2020 року, підтверджує, що ОСОБА_29 було повідомлено про підозру, однак матеріали досудового розслідування не містять посилань на цей факт. Проте, захиснику відомо, що в провадженні Вищого антикорупційного суду знаходиться справа № 760/9748/17 по обвинуваченню ОСОБА_29 , а тому, на думку захисника, відсутність правової кваліфікації дій ОСОБА_30 у кримінальному провадженні № 32013110110000482, свідчить про заінтересованість ОСОБА_12 у результатах кримінального провадження та упередженість.  
Вирішуючи заявлений відвід, суд виходить з такого.
З аналізу положень ст. 80 КПК України суд дійшов висновку, що заява про відвід, зокрема, прокурору може бути заявлена особами, які беруть участь у кримінальному провадженні за наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України
Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.
Із обставин, викладених у заяві ОСОБА_18 суд не знайшов підстав, які б перешкоджали прокурору ОСОБА_12 , відповідно до ст. 77 КПК України, брати участь у кримінальному провадженні, з огляду на наступне.
Доводи захисника про те, що ухвалою суду від 25 травня 2020 року було фактично скасовано постанову прокурора ОСОБА_12 про приєднання матеріалів досудового розслідування стосовно обвинувачених ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 суд вважає надуманими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях самого захисника. Адже, суд у відповідній ухвалі не здійснював оцінки наведеної постанови прокурора. При постановленні ухвали суд виходив із невиконання частиною обвинувачених покладених на них процесуальних обов`язків, що негативно впливає на виконання судом завдань кримінального провадження, а виділення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 в окреме, буде сприяти оперативності судового розгляду та не перешкоджатимеповноті судового розгляду відокремлених проваджень, адже незалежно від цієї обставини, винуватість кожного з обвинувачених встановлюється окремо судом, на підставі всебічного дослідження наданих сторонами доказів.
Водночас, Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) у рішенні по справі «Проніна проти України» (від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00) вказує, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Таким чином, з огляду на позицію ЄСПЛ, беручи до уваги положення статей 77, 80 КПК України, суд не вважає за необхідне давати детальну відповідь на кожен аргумент захисника, беручи до уваги, що всі вони зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, прийнятими прокурором під час досудового розслідування та в ході судового розгляду, зокрема, в інших кримінальних провадженнях, що не перебувають на розгляді в даному складі суду. 
Відповідно до ст. 86 КПК України порядок вчинення процесуальних дій визначає допустимість доказів. А тому, саме по собі вчинення процесуальних дій прокурором навіть з певними порушеннями КПК України повинно розглядатись в рамках оцінки доказів, а також може мати наслідком дисциплінарну відповідальність прокурора (ст. 43 Закону України «Про прокуратуру» 14 жовтня 2014 року № 1697-VII). 
Натомість, за змістом статей 77, 80 КПК України зазначені дії прокурора можуть слугувати підставами для його відводу лише за наявності доказів заінтересованості прокурора. 
Водночас, на стадії підготовчого судового засідання суд взагалі позбавлений можливості здійснювати оцінку доказів. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України надання суду інших документів, окрім обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, до початку судового розгляду забороняється. 
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Таким чином, при розгляді заяви про відвід суд, не вдаючись в оцінку процесуальних дій, повинен перевірити наявність чи відсутність обставин, визначених ст. 77 КПК України. Оскільки оцінка доказів у підготовчому судовому засіданні не входить до повноважень суду. 
Однак доказів упередженості прокурора у даному провадженні захисник суду не надав. Посилання захисника у заяві про відвід не породжує об`єктивних сумнівів щодо упередженості прокурора у даному провадженні.
З огляду на викладене, суд вважає, що відвід є необґрунтованим, а тому у його задоволенні належить відмовити.
Керуючись статтями 77, 80, 81, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_18 про відвід прокурора ОСОБА_12 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Судді:
                       ОСОБА_2                    ОСОБА_3                       ОСОБА_1