Ухвала
25 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 345/2168/19
провадження № 61-11463ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О.,                                               Журавель В. І. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,
ВСТАНОВИВ:
22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, АТ «Укрсоцбанк» у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 лютого 2019 року, індексний номер 45660691, прийняте державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалином А. Б.
Рішенням Калуського міськрайонного суду від 20 грудня 2019 року позов                               ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано незаконним та скасовано номер запису про право власності: 30418479 від                   19 лютого 2019 року, вчинений державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалином А. Б. про реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 53,1 кв м. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 червня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено частково, рішення суду першої інстанції в частині посилання на підставу задоволення позову ОСОБА_1 на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», наявність зареєстрованих обтяжень на дане домоволодіння та стягнення судового збору у солідарному порядку змінено.
Виключено з мотивувальної частини рішення суду посилання на підставу задоволення позову ОСОБА_1 , що спірне домоволодіння по АДРЕСА_1 підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та наявність зареєстрованих обтяжень на дане домоволодіння.
В решті рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від                   20 грудня 2019 року залишено без змін.
31 липня 2020 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду в частині виключення з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання як на підставу задоволення позову ОСОБА_1 , що спірне домоволодіння підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», рішення суду першої інстанції залишити в силі, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає, касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до вимог частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії розгляду.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від                                   23 травня 2019 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Верховний Суд визнає зазначену справу малозначною, оскільки вона є справою незначної складності.
Згідно з висновками Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції. 
Верховним Судом не встановлено випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від                 11 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                      М. М. Русинчук
                                                                                                                                  Н. О. Антоненко
В. І. Журавель