ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бадюков Ю.В.
22 червня 2020 р.	Справа № 520/1004/2020	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,
суддів -  Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання – Білюк Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В с т а н о в и л а:
24.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:
- визнати протиправними дії відділу з питань призначення та перерахунків пенсії № 11 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом – відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо відмови в перерахунку його пенсії, призначеної на підставі ч. 1 ст. 86 Закону України 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі – Закон № 1697-VII в редакції, що біла чинною на час виникнення спірних правовідносин):
- скасувати рішення відповідача за № 26 від 21.12.2019 року:
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної йому на підставі ч. 1 ст. 86 Закон № 1697-VII пенсії з урахуванням довідки (інформації), виданої прокуратурою Харківської області за № 18-357 від 27.11.2019 року, виходячи із розрахунку 60 відсотків від суми вказаної щомісячної (чинної) заробітної плати за грудень 2017 року на посаді начальника відділу місцевої прокуратури у розмірі 44149,00 грн, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.01.2018 року, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше проведених позивачу пенсійних виплат.
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 частина 12 ст. 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції, тому у нього з дня ухвалення цього Рішення виникло право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.
У відзиві на адміністративний позов відповідач, не погоджуючись з вимогами адміністративного позову ОСОБА_1 , зазначив, що відповідно до Закону № 1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Вказував, що після 13.12.2019 року рішення Кабінетом Міністрів України про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам не приймалося, довідка встановленої форми про заробітну плату позивачем не надавалася, а тому відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу, оскільки, відповідно до резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-р( ІІ)/2019 від 13.12.2019 року вбачається, що положення ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції, а саме перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.
Скасовано рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсії № 11 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за № 26 від 21.12.2019 року.
Відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі ч. 1 ст. 86 Закону № 1697-VII з урахуванням довідки (інформації), виданої прокуратурою Харківської області за № 18-357 від 27.11.2019 року, виходячи із розрахунку 60 відсотків від суми вказаної щомісячної (чинної) заробітної плати за грудень 2017 року на посаді начальника відділу місцевої прокуратури у розмірі 44149,00 грн, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 13.12.2019, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше проведених позивачу пенсійних виплат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Судове рішення вмотивовано тим, що відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов і порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.
Водночас, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для проведення перерахунку пенсій позивача з 01.01.2018 року відсутні, оскільки, враховуючи принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі, закріплений у статті 58 Конституції України, до спірних відносин мають застосовуватись положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII у первинній редакції з 13.12.2019 року (з дня ухвалення Конституційним Судом України вищевказаного Рішення).
Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, оскільки пенсія позивачу була призначена у 2016 році, тому до розміру пенсії останнього не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом шостим частини п`ятнадцятої ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, відповідач посилається на аналогічні доводи, що наведені ним у заявах по суті в суді першої інстанції. 
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення – частковому скасуванню, з наступних підстав.
Судом установлено, що постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.10.2016 року у справі № 628/3410/16-а, що набрало законної сили 01.11.2016 року, задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .
Так, судовим рішенням, окрім іншого, Куп`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області, правонаступником якого є ГУ ПФУ в Харківській області, зобов`язано з 19.09.2016 року призначити ОСОБА_1 пенсію на підставі ч. 1 ст. 86 Закону № 1697-VII.
З 19.09.2016 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку пенсійного органу та отримує пенсію, що призначена на умовах ч. 1 ст. 86 Закону № 1697-VII і продовжує працювати на посаді начальника Дворічанського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області.
Довідкою прокуратури Харківської області від 27.11.2019 року № 18-357, позивачу надано інформацію про розмір нарахованої заробітної плати начальника Дворічанського відділу Ізюмської місцевої прокуратури за грудень 2017 року, з урахуванням: окладу, класного чину, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи та премії (а.с. 32).
29.11.2019 року позивач звернувся із заявою про проведення перерахунку його пенсії, надавши до своєї заяви вищезазначену довідку-інформацію (а.с. 31).
 Рішенням відділу з питань призначення та перерахунків пенсії № 11 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Харківській області за № 21 від 06.12.2019 року у перерахунку пенсії відмовлено, оскільки відповідно до п. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Крім того, зазначено, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято та за відсутності нормативного регулювання відносин щодо умов і підстав для перерахунку пенсій працівників прокуратури підстав для такого перерахунку немає (а.с.33).
18.12.2019 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, зазначаючи про необхідність урахування Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), надавши до заяви довідку прокуратури Харківської області від 27.11.2019 року № 18-357 (а.с. 34).
21.12.2019 року рішенням відповідача за № 26 у перерахунку пенсії позивача ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 7).
Означене рішення вмотивовано тим, що пунктом 8 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2148 (набрав чинності з 11.10.2017 року) установлено, що норми ст. 86 Закону № 1697-VII щодо пенсійного забезпечення діють до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Крім того, пенсійний орган посилався на відсутність Урядового акту щодо умов і порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (п. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII).
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури до 15.07.2015 року визначалися ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі – Закон № 1789-XII).
Згідно із ч. 13 вказаної статті Закону № 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-XII).
01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-XII викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01.01.2015 року делегував Кабінету Міністрів України.
15.07.2015 року набрав чинності Закон № 1697-VII, згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-XII, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст. 50-1.
За частиною двадцятою ст. 86 Закону № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Рішенням Конституційного Суду України від 12.12.2019 року у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Означеним Рішенням визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Пунктом 3 Рішення установлений такий прядок його виконання:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Таким чином, з 13.12.2019 року відновлена дія частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII в редакції Закону, що була чинною з 15.07.2015 року до 20.01.2018 року, і певні категорії працівників органів прокуратури з 13.12.2019 року набули права на проведення перерахунку їх пенсій, призначених в порядку та умовах Закону № 1697-VII.
Згідно із ч. 2 ст. 15 Закону № 1697-VII «Про прокуратуру» прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657, що набрала чинності з 06.09.2017 року) «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» передбачено збільшення посадових окладів працівників органів прокуратури. Отже, з 01.10.2017 року пенсії означених працівників прокуратури мали б бути перераховані.
Пунктом 8 розділу П Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», що набрав чинності з 11.10.2017 року установлено, що норми статті 86 Закону № 1697-VII щодо пенсійного забезпечення діють до дня внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування рішення відповідача від 21.12.2019 року № 26 про відмову в перерахунку пенсії позивача, колегія суддів зазначає про невідповідність оскаржуваного рішення положенням п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України.
Так, констатуючи в означеному рішенні наявність п. 8 розділу П Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», пенсійний орган не зазначив про наявність змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які унеможливлюють застосування норм ст. 86 Закону № 1697-VII.
В свою чергу, визначене в рішенні про відсутність підстав здійснювати перерахунок пенсії позивача до визначення Кабінетом Міністрів України умов і порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури прямо суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19).
Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Харківській області означених висновків суду не спростовують.
Приходячи до висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги відповідача та необхідність скасування судового рішення в частині, якою судом задоволені вимоги позивача ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі ч. 1 ст. 86 Закону № 1697-VII з урахуванням довідки (інформації), виданої прокуратурою Харківської області за № 18-357 від 27.11.2019 року, виходячи із розрахунку 60 відсотків від суми вказаної щомісячної (чинної) заробітної плати за грудень 2017 року на посаді начальника відділу місцевої прокуратури у розмірі 44.149,00 грн, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 13.12.2019, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше проведених позивачу пенсійних виплат, колегія суддів зазначає наступне.
Учасниками справи не спростовуються та обставина, що на час прийняття відповідачем оскаржуваного позивачем рішення позивач ОСОБА_1 займав посаду начальника Дворічанського відділу Ізюмської міської прокуратури.
Згідно із ч. 2 ст. 15 Закону № 1697-VII «Про прокуратуру» прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (застосовується з 01.10.2017 року) розділ XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнений пунктом 13-1 наступного змісту:
« 13-1. З 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.
Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.
Виплата працюючим пенсіонерам у період роботи на інших посадах пенсій, призначених на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», з 1 жовтня 2017 року поновлюється у розмірах, що були встановлені відповідними законами».
На час звернення позивача до суду з адміністративним позовом норма п. 13-1 розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовані та в установленому законом порядку не визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Отже означені норми підлягають застосуванню.
Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог адміністративного позову ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок призначеної йому пенсії на підставі ч. 1 ст. 86 Закону № 1697-VII з урахуванням довідки (інформації), виданої прокуратурою Харківської області за № 18-357 від 27.11.2019 року, виходячи із розрахунку 60 відсотків від суми вказаної щомісячної (чинної) заробітної плати за грудень 2017 року на посаді начальника відділу місцевої прокуратури у розмірі 44.149,00 грн, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 13.12.2019, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше проведених позивачу пенсійних виплат.
Пенсія позивача призначена після 01.10.2011 року (дата набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»), судам першої та апеляційної інстанцій позивач не надав доказів того факту, що він має статус особи з інвалідністю I або II груп, чи особи з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, або особи, на яку поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Формула, за якою визначається розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлена ст. 27 цього Закону.
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має права скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення є неправильне застосування норм матеріального права, а саме, - незастосування норми п. 13-1 розділу XV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 4 ч. 1, ч. 2 с. 317 КАС України).
Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За приписами ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням рішення суду про часткове задоволення вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Харківській області та, відповідно, часткове задоволення вимог адміністративного позову, колегія суддів дійшла висновку про скасування судового рішення в частині, якою за рахунок бюджетних асигнувань пенсійного органу на користь позивача стягнуто 210,20 грн у відшкодування судових витрат.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року скасувати в частині, якою задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок пенсії, що призначена на підставі ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки (інформації) прокуратури Харківської області від 27 листопада 2019 року № 18-357, виходячи з розрахунку 60 відсотків від суми вказаної щомісячної (чинної) заробітної плати за грудень 2017 року на посаді начальника відділу місцевої прокуратури у розмірі 44.149 грн, без обмеження її максимальним розміром, та здійснення відповідних виплат з урахуванням раніше проведених виплат, з прийняттям нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні означених вимог.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року скасувати в частині, якою за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 стягнуто 210 (двісті десять) грн 20 коп у відшкодування судових витрат.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року залишити  - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Л.В. Мельнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
Постанова у повному обсязі складена і підписана 02 липня 2020 року.