ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 р.	Справа № 638/19398/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Цвіра Д.М., пр. Перемоги, 52в, м. Харків, Харківська, 61202, повний текст складено 24.07.20 року по справі № 638/19398/19
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Інспектора патрульної поліції 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області рядовий поліції-Рябчуна Олександра Сергійовича                  
          про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції 2 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області рядового поліції Рябчуна Олександра Сергійовича, в якому просив суд:
- скасувати постанову серії ЕАК №1798321 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором патрульної поліції 2 роти 1 батальйону УПП в Полтавській області рядовим поліції Рябчуном О.С. 27.11.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закриттю.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до змісту постанови 27.11.2019 об 11:15 год в смт. Чутове вул. Полтавський шлях, 300, водій керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 91 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 41 км. "Швидкість, зафіксована не в автоматичному режимі, вимірювалась лазерним вимірювачем TruСаm LTI20/20 ТС000800", чим порушив п. 12.4. ПДР  (дозвол. швид. не більше 50 км/год). Зазначає, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача з використанням лазерного вимірювача TruCam здійснено безпідставно, отримані дані щодо швидкості руху є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки його автомобіль рухався в потоці інших транспортних засобів, тому підстав довіряти відомостям, отриманим за допомогою цього приладу немає, в зв`язку з чим постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Також, позивач вважає, що справу незаконно розглянуто на місця зупинки транспортного засобу, а також позивачу не надана можливість скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим просить постанову скасувати, а провадження у справі - закрити.
Рішенням Дзержинського районного суду від 24.07.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.07.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що спірна постанова є упередженою, незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням чинного законодавства, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, виходячи з того, що відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відсутні як вина, так і протиправні дії позивача.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання  були повідомлені своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 2. ч. 3 ст. 268 КАС України, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстан
Відповідно до положень ч. 4  ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляціна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 27 листопада 2019 року інспектором патрульної поліції Рябчуном Олександром Сергійовичем  винесено постанову серії ЕАК №1798321 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.
Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що він 27.11.2019 об 11:15 год в смт. Чутове вул. Полтавський шлях, 300, керуючи транспортним засобом Skoda Spaceback, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 91 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 41 км. Швидкість, зафіксована не в автоматичному режимі, вимірювалась лазерним вимірювачем TruСаm LTI20/20 ТС000800., чим порушив п. 12.4. ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Не погодившись з такими діями суб`єкта владних повноважень та постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до пункту 12.4 ПДР України "У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год".
Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. (далі - Інструкція № 1395)
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх   за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до відеозапису, який міститься в матеріалах справи, встановлено, що 27.11.2019 об 11:15 за адресою Полтавська обл., м.Чутове, вул. Полтавський Шлях, 300, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Spaceback, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 91 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 41 км., чим порушив п. 12.4 ПДР України.
Вказана обставина підтверджується також фотознімком, здійсненим сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 ТС000800, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 91 км/год при максимально дозволеній швидкості 50 км/год.
Колегія суддів зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13816, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 15 листопада 2018 року та чинного до 15 листопада 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000800, є придатним до застосування.
Можливість використання виробу "TruCam LTІ 20/20", виробництва LaserTechnologyInc, також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.
Відповідно до ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з ч.2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, частини 1, 2, 3 статті 122.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.
Доводи позивача про те, що відповідачем не надано доказів того, що дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту" встановлений на ділянці автошляху, на якій здійснювалося вимірювання швидкості руху автомобіля, зокрема з наданих фото- та відеодоказів неможливо встановити на якому відрізку дороги здійснено вимірювання швидкості автомобіля, тобто чи рухався автомобіль в межах населеного пункту чи за його межами, а також напрямок руху транспортного засобу, колегія суддів відхиляє, оскільки на фото з лазерного вимірювача швидкості TruCam 20/20 15748533307_WC000_1127_111507.jmf вказано географічні координати знаходження автомобіля в момент замірювання швидкості: північна широта 490 44' 11.74", східна довгота - 350 11' 36.73", що територіально знаходиться в межах населеного пункту "Чутове". Підстав вважати, що автомобіль в момент фіксації знаходився за іншими координатами, тобто перед населеним пунктом м.Чутове, не підтверджені належними доказами та не спростовують даними, отриманими за допомогою приладу TruCam.
Наданий позивачем на підтвердження таких доводів витяг з Google не може бути взятий до уваги в якості належного та допустимого доказу, оскільки зроблений 27.01.2020 о 21:02 год, що відрізняється від часу вчинення правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові - 27.11.2019 об 11:15 год. Також, часом створення фото з вебресурсу Google є червень 2015 року.
Також колегія суддів зазначає, що з доданого відповідачем відеозапису встановлено, що позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи на місці не заперечував факт того, що перевищив максимально дозволену швидкість, порушив вимоги п.12.4 ПДР України, не оспорював факт, що перевищив швидкість в межах населеного пункту, чим вчинив адміністративне правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому та повідомив, що раніше до адміністративної відповідальності не притягався та просив закрити провадження у справі за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП. Однак після того, як відповідачем було відмовлено у задоволенні цього клопотання, позивач почав заперечувати факт порушення п.12.4 ПДР України.
Окрім того, матеріалами справи встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем дотримано вимоги ст.278-279 КУпАП та роз`яснено права відповідно до ст.268 КУпАП.
За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.07.2020 року по справі № 638/19398/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  22.09.2020 року