Ухвала
іменем України
 
7 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 193/375/19
провадження № 51-4204ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 березня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 4 червня 2020 року щодо нього
в межах кримінального провадження № 12018040580000544 від 23 грудня
2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Палатки, Хасинського району, Магаданської області, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК.
Встановлені обставини
За вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 березня 2020 року визнано винуватим і засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 23 грудня 2018 року.
Крім того стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 
26 023,90 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 15 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Також вирішено питання стосовно долі речових доказів.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 4 червня 2020 року залишив без задоволення апеляційну скаргу потерпілого і частково задовольнив апеляційну скаргу обвинуваченого.
Змінив вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 березня 2020 року щодо ОСОБА_4 , виключивши: з мотивувальної частини рішення посилання на протокол огляду предмета (верхнього одягу
ОСОБА_4 ) від 23 грудня 2018 року, висновок експерта № 53 (судово-медичної імунологічної експертизи речових доказів), висновок від 27 грудня 2018 року (щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 – вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння.
В іншій частині вирок районного суду було залишено без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі засуджений просить скасувати рішення місцевого й апеляційного судів на підставах істотного порушення ними вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з пунктами 3 і 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вказівку на судове рішення, що оскаржується, та обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, допустили суди при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід урахувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням закону, вказуючи на допущені органами досудового розслідування порушення процесуального права, засуджений формально зазначає у касаційній скарзі про порушення місцевим та апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону, однак не наводить аргументів на обґрунтування незаконності вироку й ухвали відповідно до ст. 412 КПК,
не вказує, у чому полягають ці порушення, як вони вплинули на законність, обґрунтованість та справедливість постановлених цими судами рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом оскаржуваних судових рішень з огляду на положення статей 370, 374, 404
та 419 КПК у їх взаємозв`язку.
В касаційній скарзі не зазначено,чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції заяв чи клопотань, яких усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив, та яких конкретно доводів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого, усупереч ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд узагалі
не дослідив, не перевірив та не оцінив, унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Також ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів конкретних доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів, наведених в його апеляційній скарзі, з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права.
Крім того, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копію вироку, який ним оскаржується.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1
ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 2 березня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 4 червня 2020 року щодо нього залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                              ОСОБА_3