ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 815/5858/17
адміністративне провадження № К/9901/14210/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби  про визнання протиправним та скасування наказу, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року (суддя Єфіменко К.С.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року (судді: Стас Л.В. (головуючий), Турецька І.О., Шеметенко Л.П.) у справі № 815/5858/17,

УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар»  (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування наказу від 31.10.2017 № 2434 про організацію проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар».
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом порушено порядок призначення перевірки, оскільки аналогічна планова перевірка за такий же період була призначена контролюючим органом відповідно до наказу від 17.10.2017 №2295, і зазначений наказ контролюючим органом скасовано не було, не було в нього внесено і відповідні зміни, як не було внесено змін і до плану графіку - груфіку проведення планових перевірок на 4 квартал 2017 року, зокрема в частині місяця початку проведення перевірки. У зв`язку з зазначеним наказ від 31.10.2017 №2434, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2018, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019, позов задоволено, оскаржуваний наказ визнано протиправним та скасовано. 
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що спірний наказ є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на те, що такий виданий не у відповідності до приписів Податкового кодексу України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2018, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог товариства.
6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем 23.10.2017 було отримано копію наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби «Про організацію проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» № 2295 від 17.10.2017, а також повідомленням про перевірку № 75/28-10-49-14 від 17.10.2017.
Також судами встановлено, що на виконання плану-графіку проведення документальних перевірок юридичних осіб на IV квартал 2017 року начальником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Бамбізовим Є.Є. 31.10.2017 було прийнято наказ № 2434 від 31.10.2017 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2015 по 30.06.2017 з 14.11.2017 тривалістю 30 робочих днів.
14.11.2017 службовими особами Одеського управління Офісу ВПП ДФС, було здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» (м. Южне. вул. Індустріальна, буд. 6). Представнику Рябоконю К.Ю. було пред`явлено направлення на проведення перевірки, про що свідчать відповідні відмітки представника ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» на направленнях.
Проте представником ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» було відмовлено в допуску посадових осіб Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до проведення перевірки, у зв`язку з чим було складено акт №91 від 14.11.2017 про відмову в допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.
В зв`язку з відмовою платника податків від проведення перевірки, начальником Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було розглянуто матеріали звернення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» та 15.11.2017 прийнято рішення №000003, яким застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «ТД «Дельта Вілмар», що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: Одеська область, м. Южне. вул. Індустріальна, 6.
Крім того, судами встановлено, що відповідно до наданих представником позивача наказу відповідача від 14.06.2018 №1118, акту планової перевірки від 20.08.2018 №55/28-10-49-14/36369434, вказана перевірка була продовжена після не допуску посадових осіб податкового органу саме за наказом від 17.10.2017 №2295 та за її результатами винесені податкові повідомлення-рішення від 27.08.2018, з якими посадові особи позивача погодились та сплатили нараховані суми податкового зобов`язання. 
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права та вказує на неврахування судами доводів відносно того, що документальна планова перевірка позивача на підставі оскаржуваного наказу не буде проведена, оскільки питання, що є предметом такої перевірки вже були охоплені під час планової перевірки за іншим наказом, з результатами якої (перевірки) позивач погодився та сплатив донараховані грошові зобов`язання.
Вказані доводи є аналогічними доводам, що були наведені відповідачем в апеляційній скарзі.  
9. Товариством відзиву на касаційну скаргу контролюючого органу надано не було. 
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20.
Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
10.2. Підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
10.3. Пункт 77.1 статті 77.
Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
10.4. Пункт 77.4 статті 77.
Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
10.5. Пункт 77.6 статті 77.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
10.6. Пункт 81.1 статті 81.
Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
10.7. Пункт 81.2 статті 81.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Документальна виїзна планова перевірка платника податків можлива за умови включення останнього до плану-графіка проведення перевірок та прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу оформленого наказом рішення про проведення такої перевірки.
12. Пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних перевірок.
13. Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, як направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання платнику податків вказаних документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням встановлених вимог, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
14. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
15. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на позовну заяву, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України  (у редакції на час прийняття судами рішень).
16. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що контролюючий орган при прийнятті ним оскаржуваного наказу від 31.10.2017 № 2434 про організацію проведення документальної виїзної планової перевірки ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» діяв не у межах та не у відповідності до положень податкового законодавства, оскільки оскаржуваним наказом фактично було визначено нову дату початку перевірки без скасування чи внесення відповідних змін до попереднього наказу від 17.10.2017 № 2295, яким було призначено аналогічну перевірку позивача, за виключенням дати початку її проведення, також контролюючим органом не було надано доказів щодо здійснення відповідачем коригування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 4 квартал 2017 року зокрема в частині місяця початку проведення перевірки. 
Посилання контролюючого органу на те, що документальна планова перевірка позивача на підставі оскаржуваного наказу не буде проведена, оскільки питання, що є предметом такої перевірки вже були охоплені під час планової перевірки за іншим наказом, а саме від 14.06.2018 №1118, яким було внесено зміни наказу від 17.10.2017 № 2295 щодо дати початку проведення перевірки, суд апеляційної інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки проведення перевірки з тих самих питань та на підставі іншого наказу не може бути свідченням правомірності оскаржуваного наказу від 31.10.2017 № 2434.
17. Суд апеляційної інстанції також правильно зазначив про безпідставність доводів контролюючого органу про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та не закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з примиренням сторін, оскільки контролюючим органом не заявлялось клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з досягненням примирення сторонами. Крім того, колегія суддів зазначає, що примирення можливе лише за волевиявленням та взаємною згодою обох сторін і має стосуватись предмета адміністративного позову, тобто умови примирення сторони викладають у спільній заяві про примирення сторін або у формі окремих документів: заяви однієї сторони про умови примирення та письмової згоди іншої сторони з умовами примирення, проте вказаних документів матеріали справи не містять, а відтак, а ні судом першої, а ні судом апеляційної інстанції не було порушено вимог процесуального Закону в частині не закриття провадження у справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
18. Судами першої та апеляційної інстанцій правильно та в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.
19. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи, правильність застосування ними норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 слід залишити без задоволення.
20. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
21. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року у справі № 815/5858/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова