ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/7082/20	Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П. 	
Провадження № 33/817/199/20 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 420, 40 грн. 
       Згідно даної постанови, 28 квітня 2020 року о 00 год. 57 хв. ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху /далі ПДР/, керував автомобілем «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 /далі Автомобіль/, вулицею Об`їзна, 23а у м. Тернополі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alkotest 7510 ARLM-0400 /повірка дійсна до 08 липня 2020 року/, на табло якого висвітлився показник у 1,87‰ в присутності двох свідків. З цим результатом ОСОБА_1 був згідний та відмовився проїхати в медичний заклад. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
       Вказані вимоги мотивує тим, що його не було належним чином чином повідомлено про розгляд справи, чим порушено його право на захист.
       Крім того відеозапис із фіксацією правопорушення не є безперервним, тому не може бути допустимим доказом його вини.
       Вказує, що свідки події судом не допитувалися, а свідок ОСОБА_2 є громадянкою Російської Федерації, тому її письмові покази слід оцінювати критично.
       Зазначає, що газоаналізатор він продував декілька разів, проте мундштук одноразового використання не був замінений, тому огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено із порушенням, а примірник акту огляду йому вручено не було.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18№ 423071 від 28 квітня 2020 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор “Drager Alcotest ” 7510. Зазначено, що повірка даного приладу дійсна до 08.07.2020 року.
Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор “Drager Alcotest ”, згідно з якими рівень алкоголю в крові становив 1,87 %о. 
Крім цього, працівниками поліції у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735 складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підписаний свідками та водієм ОСОБА_1 . Водій ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив те, що він згоден із результатами тесту.
Огляд ОСОБА_3 на стан сп`яніння було проведено працівниками поліції на місці зупинки автомобіля у присутності двох свідків.
З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора “Drager Alcotest” та категорично відмовився проїхати в медичний заклад. Результат алкотесту — 1,87%о. промілле алкоголю в його крові. 
Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного адмінправопорушення.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
       За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

       На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КупАП — без змін.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя